МІНІСТЕРСТВО ТРАНСПОРТУ УКРАЇНИ
Н А К А З
10.09.2002 р. №643 
"Про затвердження нормативних актів з пошуку та рятування на морі"
З метою виконання міжнародних зобов'язань України, вимог Закону України “Про аварійно-рятувальні служби”, Державної програми вдосконалення функціонування державної системи забезпечення безпеки судноплавства на 2002 - 2006рр., затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2002 № 96, наказую:
1. Затвердити наступні документи: 
- Тимчасове положення про морську систему пошуку і рятування на морському транспорті України;
- Тимчасове положення про організацію аварійно-рятувальної готовності на морському транспорті України;
- Тимчасове положення про порядок проведення та документального оформлення аварійно-рятувальних робіт у морській зоні відповідальності України;
- Тимчасове положення про штаб керівництва операцією з пошуку і рятування в морській зоні відповідальності України.
2. Державному департаменту морського та річкового транспорту довести зазначені документи до відома всіх причетних підприємств та установ.
3. Контроль за виконанням цього наказу покласти на заступника Державного секретаря Мінтрансу Симоненка С.В.
Т.в.о. Міністра Е. АБДУЛЛАЄВ
Контроль за виконанням наказу : Симоненко С.В. 

ТИМЧАСОВЕ ПОЛОЖЕННЯ

Про порядок проведення та документального оформлення аварійно-рятувальних робіт у морській зоні відповідальності України
1. Загальні положення
1.1. Це положення встановлює порядок пошуку і рятування людей, суден, апаратів, що літають, які зазнали лиха у морі. 
1.2. Аварійно-рятувальні роботи означають будь-які дії, що вживаються для пошуку і надання допомоги людям, судам, іншому майну, що зазнають лиха у морі і знаходяться у небезпеці, а також створюють небезпеку для навігаційної обстановки.
Операція визнається рятувальною не тільки при безпосередній погрозі судну, людям і майну, що знаходяться на його борту, але і при потенційній погрозі – виході із строю у відкритому морі головних двигунів і/або гвинто-рульової групи.
Небезпека для об’єкта рятування є відмінною ознакою рятувальної операції від інших, зовнішнє схожих, послуг – буксировки, суднопід’йому, підводно-технічних і інших робіт.
1.3. Рятування людей, що зазнають лиха у морі, є публічно-правовим обов’язком держави і її компетентних органів, та здійснюється безоплатно, без будь-яких умов.
1.4. Рятування суден, що зазнають лиха в морі, інших об’єктів, що плавають, і інших матеріальних коштовностей, є приватноправовою функцією і здійснюється на платній основі.
1.5. Рятування суден, що зазнають лиха в морі, інших об’єктів, що плавають, і майна, що знаходиться на них, як правило, здійснюється на добровільній основі, на базі рятувальних контрактів, що складаються між рятувальниками і власниками суден, що зазнають лиха, та іншого майна.
Як виняток з цього загального принципу власні органи берегової держави мають право здійснити примусове рятування суден і інших об’єктів, якщо аварії на цих суднах можуть погрожувати інтересам берегової держави або міжнародному судноплавству – погроза затоплення судна біля причалу або на судноплавному каналі, погроза розповсюдження пожежі на інші судна і об’єкти, дрейф судна, що залишив екіпаж, або його уламків на шляхах інтенсивного судноплавства та інше.
1.6. Головним принципом рятування є надання без будь-яких умов допомоги перш за все людям, що зазнають лиха в морі, і тільки потім – суднам і іншому майну.
1.7. Одним з принципів рятування в морі є принцип “Без рятування немає винагороди”, згідно з яким тільки корисний результат рятування заслуговує винагороди. 
Відповідно до цього принципу максимально припустимим краєм рятувальної винагороди є вартість врятованого майна.
Проте, якщо рятувальники, незважаючи на всі належні заходи, що були здійснені, не змогли врятувати судно і інше майно, але запобігли або значним чином зменшили погрозу забруднення навколишнього середовища, вони мають право на спеціальну компенсацію.
1.8. У морській зоні відповідальності України, відповідно до змісту міжнародної Конвенції з пошуку і рятування на морі 1979р. будь-які судна, що знаходяться в районі лиха, незалежно від національної належності, відомчої належності і форми власності зобов’язані здйснити всі заходи для пошуку і рятування людей, що зазнають лиха в морі, і надання їм необхідної допомоги.
Рятування суден і іншого майна в морскій зоні відповідальності України можуть здійснювати тільки українські судна, а також судна, сили і засоби іноземних держав, що залучені в установленому порядку компетентними органами України до участі в рятувальній операції. 
Винятком з цього правила є випадки надання негайної допомоги суднам, на борту яких знаходяться шкідливі і/або небезпечні вантажі, або суднам, що перебувають на шляхах інтенсивного судноплавства, катастрофи з якими можуть погрожувати національним інтересам України.
Проте, в будь-якому випадку головним рятувальником може бути тільки судно під прапором України, а командиром на місці дії – громадянин України.
1.9. Здійснення пошуково-рятувальних операцій в морі виконується на базі:
- Конвенції ООН з морського права 1982 р.;
- Конвенції з пошуку і рятування на морі 1979р.;
- Міжнародної Конвенції з рятування 1989р.;
- Кодексу торговельного мореплавання України;
- Цього Положення;
Інших нормативних актів.
2. Визначення, позначення, скорочення
2.1. Морська система пошуку і рятування на морському транспорті України (МСПР) – це система органів, організацій і підприємств, що забезпечують організацію і здійснення операцій з пошуку і рятування людей, що зазнають лиха в морі, суден і інших матеріальних об’єктів.
2.2. “Лихо” – стан об’єкта в морі, при якому необхідно вжити заходи з надання йому допомоги.
Поняття “Лихо” включає в себе:
- “Стадію неозначеності” – ситуацію, коли існує неозначеність відносно безпеки судна і людей на його борту.
- “Стадію тривоги” – ситуацію, коли є побоювання відносно безпеки судна і людей, що перебувають на його борту.
- “Стадію лиха” – ситуацію, коли існує обґрунтована впевненість у тому, що судну або людям в морі загрожує серйозна небезпека, і необхідна негайна допомога.
2.3. Морська зона відповідальності України - частина морської акваторії, в межах якої пошуково-рятувальні сили України відповідно до міжнародних зобов’язань держави мають забезпечити пошук і рятування людей, що зазнають лиха в морі, суден, апаратів, що літають.
Межи морської зони відповідальності України встановлюється угодами з суміжними береговими державами.
2.4. Пошуково-рятувальний район - частина морської акваторії, в межах якої забезпечується пошук і рятування людей, суден, апаратів, що літають в зв’язку з конкретною аварією.
2.5. Морський пошуково-координаційний центр Мінтранса (МРКЦ) - орган, що відповідає за прийом і ретрансляцію сигналів “Лихо”, або інформацію про втрату зв’язку із судном в морі, за організацію первинних дій по виконанню пошуково-рятувальних робіт.
2.6. Рятувально-координаційний підцентр (РКПЦ) - регіональний орган, підпорядкований МРКЦ, створений на допомогу останньому.
2.7. Штаб по керівництву пошуково-рятувальною операцією (ШКО) - орган, що створюється МРКЦ для безпосередньої організації, координації і керівництва пошуково-рятувальними операціями в морі.
2.8. Державна пошуково-рятувальна служба на водних об’єктах Міністерства з надзвичайних ситуацій (ДПРСВО МНС) - орган МНС, що здійснює загальну координацію і контроль за проведенням операцій з пошуку і рятування людей, що зазнають лихо в морі, суден, апаратів, що літають.
2.9. Пошуково-рятувальні сили і засоби - комплекс пошуково-рятувальних повітряних апаратів (літаків і гелікоптерів), рятувальних і спеціалізованих суден, берегових аварійних партій, аварійно-рятувального майна, і спеціального обладнання, що використовуються для участі в пошуково-рятувальних операціях.
2.10. Головне судно-рятувальник - спеціалізоване рятувальне судно, укомплектоване екіпажем, що має спеціальну підготовку і забезпечено аварійно-рятувальним майном і обладнанням. Виконує ведучу роль в здійсненні рятувальної операції.
2.11. Співрятувальники - судна, сили і засоби взаємодіючих і інших організацій, залучених до участі у рятувальній операції.
2.12. Командир на місці дії - посадова особа, професійний морський рятувальник, що здійснює керівництво і координацію рятувальною операцією безпосередньо в районі аварії. Як правило, є капітаном головного судна-рятувальника або особою, спеціально призначеною ДМРКЦ, РКПЦ для керівництва операцією на місці дії.
2.13. Аварійно-рятувальне майно (АРМ) - майно, спеціально призначене для виконання аварійно-рятувальних робіт.
3.	Початок пошуково-рятувальних робіт.
3.1. Кожне судно, що прямує в порт призначення, зобов’язане давати інформацію про підхід до порту призначення, власнику вантажу/його агенту і судновласнику/його агенту.
3.2. У випадку відсутності зв’язку із судном, що знаходиться в морі протягом 4-х годин і більше, після запланованого терміну радіосеансу, порт призначення і/або судновласник або фрахтувальник зобов’язані доповісти МРКЦ Мінтранса (РКПЦ) про втрату зв’язку із судном.
3.3. ДМРКЦ, порт призначення, судновласник/фрахтувальник зобов’язані вжити заходи для відновлення зв’язку із судном.
3.4. Якщо втрачений зв’язок з судном не відновлюється, ДМРКЦ, РКПЦ наголошує стадію “неозначеності”:
- передає одержану інформацію в Укрморрічфлот і ДПРСВО МНС;
- запитує інформацію про судно в портах можливого заходу і інших організаціях, які можливо володіють якою-небудь інформацією;
- одержує від порту призначення, або судновласника, його агента або фрахтувальника інформацію про судно, час останнього зв’язку з ним і останнє відоме його місцезнаходження (координати, курс просування судна і, наскільки відомо, про його швидкість). З урахуванням одержаної інформації МРКЦ визначає можливі координати судна, що зникло, на момент проголошення “стадії неозначеності”;
- через систему Глобального морського супутникового зв’язку (ГМССБ) передає інформацію про зникнення судна і можливих його координатах усім судам, що знаходяться в припустимому районі лиха для здійснення пошуку означеного судна і/або людей, що знаходяться на його борту або в воді.;
- водночас з цим, МРКЦ передає інформацію про втрату зв’язку з судном порту, найближчому до припускаємого місця знаходження судна, черговим силам ДП МАРС або Керченського підприємства АРПТР;
- для забезпечення пошуку загубленого судна і/або людей на його борту, або людей, що знаходяться в воді, для надання їм допомоги в найстисліші строки МРКЦ згідно з Положенням про взаємодію через МНС залучає до участі в пошуковій операції авіацію (літаки і/або ДПРСВО гелікоптери) МНС або Міністерства оборони, інших взаємодіючих організацій.
3.5. З одержанням інформації про зникнення в морі судна і проголошення “стадії неозначеності” чергові рятувальні судна підприємства АРПТР приводяться в негайну готовність або за вказівкою ДМРКЦ, негайно відправляються для участі в пошуковій операції. 
Вибір варіанта залежить від часу періоду, протягом якого чергове судно-рятувальник може прибути в припустимий район пошуку.
3.6. З одержанням від суден, що ведуть пошук інформації про виявлення судна, з яким був втрачений радіозв’язок , або про відновлення зв’язку з цим судном, МРКЦ встановлює - чи потребує це судно, або люди, що знаходяться на його борту, будь-яку допомогу.
3.7. З одержанням незаперечної інформації про те, що суднові і людям, що знаходяться на ньому, не погрожує будь-яка небезпека, і вони не потребують допомоги, МРКЦ приймає рішення про зупинення пошукової операції і негайно інформує про це Укрморрічфлот, ДПРСО МНС і всі сили, що приймають участь в пошуку.
4.	Розгортання рятувальної операції
4.1 У разі встановлення, що знайдене у результаті пошуків судно чи люди, які знаходяться на його борту, потребують допомоги або після отримання інформації від будь-якого джерела про судно, яке зазнало лихо у морі, або після отримання від аварійного судна сигналу про допомогу МРКЦ, РКПЦ:
а) оголошує “стадію лиха”;
б) доповідає про аварію в Укрморрічфлот та ДПРСВО МНС;
в) інформує про це ДП МАРС або Керченське АРПТР та судновласника /агента судна;
г ) Встановлює дані про судно та про вантаж:
- координати аварійного судна;
- час, характер, наслідки аварії;
- назву судна, його прапор, порт приписки, порт відходу, порт призначення;
- прізвище капітана;
- кількість людей, які знаходяться на борту судна, кількість людей, які покинули борт судна, кількість поранених та хворих, які види допомоги потрібні людям; 
- головні розміри судна - водотоннажність, довжина, ширина, вишина надводного борту;
- осадка носом та кормою;
- кількість, тип, потужність головних двигунів;
- найменування, кількість вантажу, його розміщення по трюмах;
- тип, кількість палива, його розміщення по танкам;
- кількість, обсяг баластових танків;
- назва, адреса судновласника, фрахтувальників, власників вантажу, страхувальників;
- при посадки на мілину - кількість тонн на 1 см осадки, фактичну осадку носом та кормою;
д). Утворює штаб по керівництву операцією (ШКО) (Функції ШКО визначені Положенням).
Керівником ШКО за посадою є начальник ДП МАРС/МРКЦ. 
4.2.1. У випадку складних аварій, де потрібна координація великої кількості сил, які приймають участь в операції, найбільше досвідчений фахівець-рятувальник - член ШКО може бути призначеним командиром на місці дії.
Командир на місці дії розміщується, як правило, на головному судні-рятувальнику.
а) доводить до відомості командира на місці дії попередій план проведення рятувальноі операції; 
б) підтримує постійний зв’язок з командиром на місці дії, систематизує та аналізує надходжуючу інформацію; 
в) при необхідністі при узгодженні з командиром на місці дії вносить необхідні зміни у первісний план проведення рятувельної операції та повідомлює про зміни в плані Укрморрічфлот та ДПРСО МНС;
г) визначає кількість та склад допоміжних сил та засобів для виконання рятувальної операції, яких рятувальники на мають, залучають їх до участі в проведенні операції;
д) приймає рішення про призупинення або про припинення рятувальної операції та інформує про це Укрморрічфлот та ДПРСО МНС;
е) робить необхідні технічні та економічні розрахунки по рятувальній операції, оформлуює необхідні документи;
ж) веде юридичне супроводження рятувальної операції, яку проводять зокрема, по заключенню рятувального контракта, по заяві та по забезпеченню вимоги, включаючи арешт урятованого судна. 
4.2.2. У період проходження до місця аварії/пошуку командир на місці дії:
- вживає заходів для встановлення зв’язку з аварійним судном;
- в узгоджений з ШКО час доповідає останньому про свої координати, швидкість, орієнтовний час прибуття до району аварії/пошуку, а також про результати своїх спроб вийти на зв’язок з аварійним судном;
- при встановленні зв’язку з аварійним судном уточнює відомості про судно, екіпаж, вантаж та інші відомості, відповідно до п. 4.1. цього Положення;
- з’ясовує згоду капітана аварійного судна (АС) на прийняття допомоги на умовах рятування, а у разі відмови капітана аварійного судна (АС) прийняти допомогу на умовах рятування доповідає негайно ШКО для прийняття рішення;
- здійснює підготовку необхідного АРМ та аварійної групи.
4.2.3.При підході до місця аварії бере на себе командування пошуково-рятувальною операцією, оголошує про це усім приймаючим участь в операції силам та повідомлює про це ШКО.
5.	Проведення рятувальної операції
5.1.	Пошуково-рятувальні операції виконуються, перш за все, авіаційними силами, які були залучені ДПРСВО МНС , а також силами морських портів - в акваторіях портів, та у відкритому морі - силами та засобами ДП МАРС та Керченського підприємства АРПТР, а також силами та засобами взаємодіючих організацій.
5.2. При підході до аварійного судна командир на місці дії:
 	- вживає необхідних заходів для підйому людей із води та по наданню їм першої медичної допомоги та інших першочергових заходів з допомоги; 
	- з`ясовує у капітана АС дані про членів екіпажу та пасажирів, які знаходяться на борту АС, та вживає заходів для розшуку відсутніх;
	- з`ясовує у капітана АС дані про поранених та хворих на борту судна, вживає заходів для виведення людей із задимлених та інших загрожуючих небезпекою приміщень АС та вживає заходів для надання їм медичної та іншої допомоги;
	- разом з ШКО вживає заходів по репатріації людей, які потребують невідкладної медичної допомоги у стаціонарних умовах, до берегових лікарняних установ.
5.3. Основні види рятувальних робіт
- аварійне ескортування АС;
- аварійна буксировка АС;
- гасіння пожежі;
- виконання підводно-технічних робіт (огляд підводної частини корпусу АС, поставлення пластиру, ремонт гвинтово-рульової групи);
- зняття з мілини (включаючи промір глибини, складання планшету глибини, розрахунок зусилля на стягування АС, розмив, або знімання шару ґрунту вздовж бортів АС та з корми АС, або організація часткового розвантаження АС, стягування).
5.4. Після ліквідації загрози для життя та здоров’я людей командир на місці дії узгоджує з капітаном АС умови підписання рятувального контракту.
5.5. Після отримання від капітана АС згоди на підписання рятувального контракту, або прийняття ШКО рішення про виконання робіт на інших правових підставах, командир на місці виконання робіт забезпечує за допомогою аварійної партії обстеження АС (обстеження вогнища пожежі, затоплювання приміщень, пробою або інших місць поступлення забортової води і таке інше)
 При цьому потребується максимальна професійна підготовка членів аварійної партії до майбутньої роботи, належна екіпіровка та виконання роботи методами, яки зводять до мінімуму ризик для життя та здоров’я членів аварійної партії.
5.6. При гасінні пожежі:
	а) визначити засоби гасіння (водою чи піною);
	б) при необхідності охолоджувати корпус та палубу судна для того, щоб перешкодити займанню вантажу у суміжних трюмах;
	в) при гасінні пожежі водою - контролювати остійність АС для запобігання його перекидання.
5.7.	При зніманні АС з мілини зробити:
	а) промір глибини навколо АС та по курсу його знімання та скласти планшет глибини;
	б) водолазне обстеження місця посадки АС, його корпусу, гвинтово-рульової групи для визначання їх можливих ушкоджень;
	в) розрахунок зусилля на стягування АС з мілини з врахуванням тиску на грунт;
	г) при необхідності зробити розмив ґрунту по бортам АС та по курсу його стягування, або зняття шару ґрунту біля корпусу АС землесосами та/або іншими технічними засобами;
	д) зробити часткове розвантаження для зменшення тиску його корпусу на грунт.
5.8	. При усуненні водотечі:
	а) визначити місце водотечі;
	б) при наявності пробою - виготовити та установити пласти;
	в) при неможливості установки пластиру - установити цементовий ящик.
5.9. У разі прибуття до аварійного судна декількох суден-рятувальників капітан АС має право на вибір рятувальника. Капітан АС також має право у будь-який момент відмовитись від послуг рятувальника, якщо він має переконливі докази вважати, що рятування здійснюється на недостатньо високому професійному рівні та нераціональним засобом.
	5.10.Після ознайомлення зі станом аварійного судна командир на місці дії, при узгодженні зі ШКО, приймає рішення про методи проведення рятувальної операції та одночасно уточнює необхідність залучення додаткових рятувальних сил та засобів.
5.11. Рятувальні роботи повинні виконуватись найбільш оптимальним у обставинах, що склалися, засобом, який свідчить про високий професіоналізм рятувальників.
5.12. Для запобігання можливим суперечкам з власником АС про оптимальність вибраної технології рятування, план рятувальної операції повинен узгоджуватись з капітаном АС.
	У випадку, коли для врятування судна необхідно викинути частину вантажу або запаси та/або приладдя судна, прорізати отвори в бортах чи інших конструкціях судна, частково або повністю затопити окремі відсіки, посадити судно на мілину або завдати судну чи вантажу інші пошкодження/збитки, необхідна згода капітана АС.
5.13. У випадку відмови капітана АС від виконання рекомендацій рятувальника командир на місці дії зобов’язаний роз’яснити йому наслідки такої відмови для аварійного судна.
	Якщо капітан АС продовжує відмолюватись від виконання рекомендацій рятувальника, останній за згодою ШКО має право припинити рятувальну операцію та дотримуватись вказівок ШКО. 
5.14. Для виконання рятувальної операції рятувальник має право безплатно користуватися механізмами, обладнанням та майном АС. Однак рятувальник не має права безпідставно жертвувати майном судна, яке він рятує.
5.15. У разі необхідності для участі у рятувальній операції ШКО має право залучити додаткові судна, сили та засоби взаємодіючих або інших підприємств та організацій.
	У цьому випадку один з учасників рятувальної операції, як правило, найдосвідченіший, професійний рятувальник призначується ШКО головним (основним, провідним) рятувальником, а його капітан командиром на місці дії, а залучені судна, сили та засоби - співрятувальниками.
5.16. Співрятувальники безпосередньо є підлеглими капітана головного рятувальника - командира на місці дії та не мають права відмовлятися від виконання його вказівок, якщо це не загрожує робітникам, суднам, майну, робітникам співрятувальників надмірною небезпекою.
5.17. Правовідносини між рятувальниками та співрятувальниками регулюються Положенням про взаємодію, а також контрактами про участь у рятувальній операції як співрятувальники.
5.18. Одночасно з проведенням рятувальної операції рятувальник зобов’язаний вжити усіх можливих заходів для запобігання забрудненню навколишнього середовища чи максимального зменшення збитків при можливому розливі нафтопродуктів або іншого шкідливого та/чи небезпечного вантажу з аварійного судна.
6. Порядок проведення рятувальних операцій у морських портах
6.1. У разі аварійних випадків з суднами, що знаходяться в акваторії порту та на підходах до нього у межах, визначених Міністерством транспорту, організація, координація та керівництво рятувальною операцією здійснюється капітаном порту.
6.2. Про аварійні випадки, що трапилися з суднами у портових водах та на підхідних каналах, а також про заходи, що вживаються для врятування людей та суден, капітан порту негайно інформує Укрморрічфлот, МРКЦ та ДПРСВО МНС.
6.3. Для забезпечення порятунку людей та суден, що зазнали лихо в акваторії порту та на підхідних каналах до нього, капітан порту на підставі ст. 89 КТМУ має право залучити будь-яке судно, що знаходиться у порту, а також залучити додаткові сили та засоби взаємодіючих організацій.
6.4.Згідно зі ст. 87 КТМУ капітан порту має право здійснити примусове позадоговірне врятування зазнавшего лихо у морі судна, якщо зазначене аварійне судно несе загрозу іншим суднам або об’єктам, розташованим на теріторії порту (загроза затоплення судна біля причалу або на судноплавним каналі, загроза поширення вогню з аварійного судна на інші судна та об’єкти і інше)
7. Особливості рятування об’єктів, що буксируються
Рятування об’єкта, що буксирується, має специфічний характер.
7.1. При роз’єднанні буксирної лінії у морі буксир зобов’язаний без будь-якої додаткової компенсації з боку власника об’єкта висадити аварійну партію на об’єкт та відновити буксирну лінію для продовження рейсу.
7.2. Якщо об’єкт ушкоджений судном, що стоїть на якорі, або іншим нерухомим об’єктом з провини буксира, екіпаж буксира повинен надати негайну допомогу об’єкту без висунення надалі будь-яких вимог до його власника.
7.3. При виникненні на об’єкті небезпеки (пожежа, водотечність корпусу, зміщення або порушення кріплення розташованого на об’єкті вантажу і інше) з причин, за яких буксировласник не несе відповідальності, буксир надає об’єкту допомогу у формі проведення рятувальної операції.
7.4. Якщо об’єкт буксирується з екіпажем власника об’єкта на борту, рятувальна операція здійснюється на підставі рятувального контракту, що укладається з капітаном об’єкта.
	Якщо об’єкт буксирується без екіпажа на борту, у законвертованому вигляді, рятувальна операція здійснюється без отримання попередньої згоди на це власника об’єкта на підставі спеціального застереження у буксировочному контракті, але з обов’язковим негайним повідомленням власника об’єкта.
7.5. Під час буксирування об’єкта, що належить українському власнику, відповідно до ст. 288 КТМУ, буксируюче судно повинно надати об’єкту, що буксирується, послуги з рятування, без права вимоги рятувальної винагороди та лише з компенсацією фактичних витрат на надання допомоги.
8. Припинення і завершення рятувальної операції
8.1. При ризькому погіршенні погодних умов і неможливості через це продовжувати пошуково-рятувальні роботи ці операції за клопотанням командира на місці дії і за рішенням ШКО можуть бути припинені, в тому числі із правом виходу рятувальників в порт притулок. Про припинення пошуково – рятувальних робіт ШКО негайно доповідає Укрморрічфлоту, Мінтрансу і ДПРСВО МНС.
8.2. Пошуково – рятувальні операції припиняються за рішенням ШКО у випадках:
1.- якщо встановлено, що сигнал лиха надіслано помилково;
2.- якщо люди, судна, які зазнають лихо в морі врятовані і операція благополучно закінчена. Аварійно – рятувальні роботи вважаються закінченими після повної ліквідації загрози/ небезпеки для АС, в тому числі не тількі після буксировки АС в порт – притулок, а і забезпечення рятувальником у разі необхідності безпечної стоянки АС в порту.
3.- якщо, не зважаючи на всі прийняті рятувальниками заходи потерпілих лихо людей і/або судно знайти не вдалось і не залишилось ніяких надій, що люди могли залишитись живими;
4.- якщо, не зважаючи на всі прийняті рятувальниками розумні заходи судно, яке потерпіло аварію врятувати не вдалось і воно загинуло.
Примітка: Припинення пошуково – рятувальної операції в випадку, який передбачено п.8.2.3. провадяться за рішенням Укрморрічфлоту і за узгодженням з Мінтрансом України з попереднім інформуванням ДПРСВО МНС.
8.3. Про закінчення пошуково – рятувальної операції і її результатах ШКО інформує Укрморрічфлот, Мінтранс, ДПРСВО МНС, а також всі взаємодіючі організації, сили і засоби які приймали участь в операції.
8.4. В ході рятувальної операції ШКО повинен визначити ринкову вартість судна, яке рятують, його постачання, вантажу і фрахту.
8.5. Перед завершенням операції з рятування судна і його вантажу ШКО, використовуючи данні про склад і кількість приймаючих участь в операції сил і засобів, часу, витраченого на виконання операції, кількості витрачених /загублених в процесі матеріалів визначає фактичні витрати рятувальників на проведення рятувальної операції.
	Виходячи із суми витрат, вартості рятувального майна і інших підстав, викладених в п.8.6. цього Положення ШКО визначає розмір рятувального винагородження, яке повинно бути затребуване від власників врятованого судна і вантажу.
8.6.	Розмір рятувального винагородження визначається, виходячи із:
- вартості врятованого судна і іншого майна, фрахту;
- часу, витраченого рятувальником на проведення операції;
- витрат і збитків рятувальника;
- характеру і ступеня небезпеки, яких зазнавало судно і вантаж;
- ризиків, яких зазнавали рятувальники в період проведення рятувальних робіт;
- ризиків відповідальності рятувальників;
- майстерності і зусиль рятувальників із рятування судна і іншого майна (професіоналізм рятувальників);
- майстерності і зусиль рятувальників із запобігання чи зменшення збитків оточуючому природному середовищу;
- використання суден і іншого обладнання, яке призначене для виконання рятувальних операцій;
- стану готовності і ефективність обладнання і його вартість;
- швидкості надання послуг;
- умов проведення рятувальної операції (погодні умови, мілководдя, льодові умови і інше)
8.7. Безпосередньо після підписання командиром на місці дії і капітаном аварійного судна документів про закінчення рятувальної операції власник основного судна – рятувальника вимагає від власника АС або бербоут – чартерного фрахтувальника і / або власників вантажу про видачу безтермінової безвідзивної банківської гарантії першокласного банка або гарантії першокласної страхової компанії в забезпечення його вимог про виплату рятувального винагородження.
	Розмір необхідної гарантії повинен бути на 15 – 20% більше розміра рятувального винагородження з урахуванням будучих судових і адвокатських витрат при виникненні суперечки, яка підлягає розгляду в судовому порядку.
	Примітка: У випадку аварійних подій з суднами малих приватних судновласників при обґрунтованих сумнівах в платоспроможності судновласників і перспектив отримання рятувального винагородження після рятування людей і надання їм необхідної допомоги, до підписання рятувального контракту рятувальники мають право вимагати від власника АС необхідного і належного забезпечення. 
	Рятування судна і вантажу на його борту обов’язково, незалежно від отримання попереднього забезпечення у тому випадку, якщо корабельна аварія може привести до загрози інтересам України – забруднення оточуючого середовища або виникнення перешкод судноплавству.
8.8. У разі ненадання належного забезпечення в термін, зазначений вимогою (як правило, на протязі 3 банківських днів) власник основного рятувальника подає заяву в суд про накладення арешту на судно, яке врятували і вантаж для забезпечення вимог рятувальників за місцезнаходженням врятованого судна після завершення рятувальної операції. 
	Не підлягають арешту в забезпечення вимог рятувальників державні судна, які виконують державні функції, вантажі, які належать державі і гуманітарні вантажі.
8.9. У випадку, якщо судна, сили і засоби, які приймали участь в рятувальній операції судна залучені не основним рятувальником, як співрятувальники, а безпосередньо капітаном або власником АС за окремими контрактами, власники таких суден, сил і засобів заявляють вимоги судновласникам врятованого судна і вантажів самостійно, без участі основного рятувальника.
8.10. Після завершення рятувальної операції врятоване судно для продовження рейса підлягає освідченню класифікаційним товариством і/або капітаном найближчого порта.
9. Документальне оформлення рятувальної операції
9.1. Під час оформлення всіх документів про проведення рятувальної операції особливу увагу необхідно звернути на повноту і чіткість заповнення суднового журнала, починаючи з момента отримання сигнала “Аварія”, закінчуючи швартовкою в базовому порту або поверненням рятувальника в вихідну точку після закінчення рятувальної операції, відповідність записів в судновому журналі записам в машинному журналі, а також записам в судовому журналі рятувальників.
9.2. В судновому журналі головного рятувальника підлягають фіксації всі дії не тільки головного рятувальника, а також дії аварійного судна і основні дії співрятувальників.
9.3. В судновому журналі фіксуються данні, які зазначені в інструкції про порядок ведення суднового журнала при проведенні пошуково – рятувальних операцій.
9.4. При проведенні рятувальної операції, крім записів в судновому і машинному журналах командир на місці дії узгоджує записи в суднових журналах головного рятувальника і суден – рятувальників.
9.5. Крім ведення суднового і машинного журналів судна – рятувальники і співрятувальники ведуть таймшит - акт урахування часу витраченого на проведення рятувальної операції підписаний сторонами.
9.6. В процесі проведення операції рятувальники складають необхідні схеми, ескізи, розрахунки, фотографії, і за можливістю – відеозаписи.
При находженні АС на мілині рятувальники виконують планшет глибин, а також схеми знаходження суден – рятувальників при знятті АС з мілини.
9.7. Після закінчення рятувальної операції, головний рятувальник складає акт про закінчення робіт з надання допомоги аварійному судну за встановленою формою. (Додаток) 
У зазначеному акті фіксуються основні данні про аварійне судно і його стан з початку і після закінчення рятувальної операції, перелік всіх учасників співрятувальників (суден, сил і засобів) час в годинах, витрачений кожним з них на проведення операції, перелік витраченого і загубленого в період рятувальної операції майна і його кількість, а також інші необхідні данні.
Акт про закінчення робіт з надання допомоги аварійному судну підписується командиром на місці дії і капітаном АС і скріплюється судновими печатками головного рятувальника і аварійного судна.
9.8. Якщо судна і інші засоби, які приймають участь в рятувальній операції були запрошені до участі в операції не ШКО, а безпосередньо власником / капітаном аварійного судна, такі судна оформлюють акти про закінчення робіт з надання допомоги аварійному судну самостійно, вказуючих в них тільки свою участь.
9.9. Для звернення судна за виплатою рятувального винагородження командир на місці дії негайно після повернення в базовий порт надає власнику головного рятувальника слідуючи документи в 4-х примірниках:

	а) рятувальний контракт;
	б) детальну виписку із суднового і машинного журналів;
	в) схеми, ескізи, розрахунки, фотографії, відеоматеріали, планшети глибин, схеми розташування рятувальних суден;
	г) всі листи, які надійшли і вийшли в період проведення операції;
	д) акт про закінчення робіт з надання допомоги аварійному судну;
	є). докладний звіт про проведення рятувальної операції.
9.10. Одночасно власники всіх суден і інших засобів, які приймали участь в операції як співрятувальники надають власнику головного рятувальника в 4-х екземплярах докладний звіт із суднових і машинних журналів, тайм – шіти, перелік витраченого майна, розрахунки своїх витрат у зв’язку з проведенням операції і інші документи, які відносяться до проведеної операції.
9.11. На підставі отриманих документів власник головного рятувальника готує вимоги до власника аварійного судна як від свого імені, так і від імені співрятувальників.
	Якщо учасники рятувальної операції (співрятувальники) були запрошені до участі в ній ні ШКО, а безпосередньо капітаном або власником АС – такі учасники заявляють вимоги до власника АС / вантажів про виплату рятувального або іншого винагородження самостійно.
10. Міжнародне співробництво.
10.1. Міністерство транспорта України, Укрморрічфлот забезпечують міжнародне співробітництво з суміжними державами Чорноморсько – Азовського басейна з координації діяльності своїх морських і авіаційних пошуково – рятувальних служб, а саме з питань:
- прийому і ретрансляції сигналу “Лихо” або інформації про втрату зв’язку з суднами в морі;
- координації діяльності з проведення будь – яких етапів пошуково – рятувальних операцій;
- допуску пошуково – рятувальних суден і літальних апаратів суміжної держави в зони своєї відповідальності, включаючи порти, внутрішні води, аеропорти;
- за умовою одержання бункера і іншого необхідного постачання для суден і літальних апаратів суміжних держав, що беруть участь в пошуково-рятувальній операції;
- сумісних регулярних перевірок міждержавних каналів зв’язку.
	10.2. Міністерство транспорту доручає ДМРКЦ:
	10.2.1.Запитувати у ДМКРЦ і портів суміжних держав будь-яку необхідну інформацію про судно, що зазнало аварію, або з яким втрачено зв’язок, про людей, що зазнали лихо в морі.
	10.2.2.Запитувати у ДМКРЦ суміжних держав будь-яку необхідну допомогу, включаючи судна, літальні апарати, персонал або постачання.
	10.2.3.Видавати будь-які необхідні дозволи на допуск в свої територіальні води або на територію або в повітряний простір суден, літальних апаратів, персоналу, постачання і т.д.
	10.2.4.Вживати спільно з прикордонними, митними і іншими компетентними властями необхідні заходи з метою прискорення допуску суден, літальних апаратів, сил і засобів суміжних держав.
	10.2.5.Надавати допомогу ДМРКЦ суміжних держав за їх проханням, включаючи допомогу суднами, літальними апаратами, персоналом або постачанням;
Перший заступник директора
Державного департаменту
морського і річкового транспорту Г. Скворцов.
ТИМЧАСОВЕ ПОЛОЖЕННЯ
про Штаб керівництва операцією з пошуку і рятування 
в морській зоні відповідальності України
І. Загальні положення
1.1 Штаб керівництва операцією (ШКО) створюється з метою оперативного керівництва пошуково-рятувальною операцією щодо надання негайної і вичерпної допомоги людям і судам, які зазнали лиха в морі, ліквідації аварійних розливів нафтопродуктів та координації дій учасників пошуково-рятувальної операції.
1.2 ШКО утворюється при ДП МАРС/ДМРКЦ наказом Укрморрічфлоту за поданням начальника ДП МАРС при виникненні аварійної ситуації (АС) або при загрозі її виникнення у морській зоні відповідальності України. 
1.3 ШКО є тимчасовим органом з керування операцією, який функціонує лише на період існування АС або її загрози і припиняє свою діяльність при її зникненні. 
Додатковий наказ про розформування ШКО не видається.
2. Визначення ШКО та його склад
2.1. ШКО є колегіальним органом керівництва операцією з пошуку і рятування та ліквідації аварійних розливів нафтопродуктів.
2.2. До складу ШКО обов’язково входять:
- 2-3 фахівця в області проведення пошуково-рятувальних робіт у морі; - інженер - кораблебудівник;
- 1-2 суднових механіка;
- водолазний спеціаліст;
- економіст;
- юрист.
2.3. ШКО складається, в основному з фахівців ДП МАРС, але в залежності від характеру аварії (посадка на мілину, водотечность, пожежа) на розсуд начальника ДП МАРС, до складу ШКО можуть залучатися інші необхідні спеціалісти і науковці.
На період проведення аварійно-рятувальних робіт, робочий час членів ШКО не регламентується. 
Режим роботи ШКО визначається начальником ДП МАРС в залежності від конкретних умов проведення пошуково-рятувальної операції.
3. Завдання і функції ШКО:
3.1. Виходячи з мети створення ШКО на нього покладаються наступні завдання:
- оцінка аварійної ситуації або загрози її виникнення;
- розробка рекомендацій щодо вичерпного та якомога швидкого надання допомоги людям які зазнали лихо, або запобіганню аварійної ситуації; 
- постійний збір і обробка інформації щодо аварійної ситуації та ведення карти обстановки;
- розробка необхідних розрахунків, визначення технології і плану проведення рятувальної операції;
- забезпечення реалізації прийнятих начальником ДП МАРС/ДМРКЦ рішень та контроль за їх виконанням.
3.2. При виконанні покладених завдань ШКО виконує наступні функції:
- вживає заходів до пошуку зниклих людей з аварійного судна, до репатріації хворих і поранених;
- визначає кількість і склад сил і засобів, необхідних для виконання рятувальної операції;
- направляє до місця аварії судна-рятувальники, що знаходяться в чергуванні;
- при необхідності, направляє на борту рятувального судна берегову аварійну партію з додатковим устаткуванням;
- призначає одне з рятувальних суден головним, а капітана командиром на місці дії (як правило-капітана головного рятувального судна або іншого фахівця в області рятувальної операції даного характеру);
- визначає негайну готовність АРС МТП, СРЗ, інших організацій, які спроможні швидко надати допомогу особам, які зазнали лихо;
- приймає й аналізує інформацію від командира на місці дії про стан аварійного судна, про результати розвідки аварійною партією, про хід виконання окремих етапів рятувальної операції;
- доводить до відома командира на місці дії план проведення рятувальної операції, а також уточнення і зміни в плані проведення операції;
- доручає командиру на місці дії одержати згоду капітана аварійного судна на проведення рятувальної операції і підписання рятувального чи іншою контракту;
- залучає додаткові рятувальні сили і засоби підприємств і організацій, Міністерства транспорту, інших міністерств і відомств або суміжних держав, а через ДПРСВО МНС України авіаційні та інші підрозділи; 
- веде постійний контроль за ходом проведення операції і діями кожного з учасників рятувальної операції, надає інформаційну, методичну та організаційну підтримку рятувальникам, іншим структурам, які здійснюють пошук і рятування;
- підтримує постійний зв'язок з:
а) головним рятувальником і командиром на місці дії;
б) Відповідним підрозділом Укрморрічфлотом;
в) ДПРСВО МНС України;
г) судновласником аварійного судна.
- формує аварійну папку документації з проведення операції;
- одержує необхідні консультації і висновки фахівців щодо роботи зі шкідливими і небезпечними вантажами на аварійному судні;
- робить розрахунки витрат на проведення рятувальної операції і розрахунок банківської гарантії, укладання рятувального або інших контрактів із власником аварійного судна, збір і оформлення необхідних документів для одержання винагороди за порятунок суден, вантажів і інших матеріальних цінностей або іншої винагороди за надання послуг аварійному судну;
- здійснює збір і оформлення первинних документів для наступного одержання рятувальниками винагороди за порятунок суден, вантажів і інших матеріальних цінностей, а також спеціальної винагороди за запобігання або значне зменшення погрози забрудненню морського середовища шкідливими речовинами з аварійного судна;
- приймає рішення подальшої участі у проведенні рятувальної операції учасників, потреба в яких відпала;
- приймає рішення про призупинення рятувальної операції у випадку погіршення погодних умов або за інших об'єктивних обставинах, а також про поновлення операції;
- приймає рішення про припинення рятувальної операції, за погодженням з Укрморрічфлотом;
- дає рекомендації адміністрації головної організації -рятувальника про вимоги банківської гарантії, а при необхідності - про накладення арешту на врятоване судно і вантаж.
3.3. ШКО вживає вичерпних заходів для одержання повної інформації щодо судна:
- тип, водотоннажність, головні розміри судна/місце і рік будівлі, прапор, порт приписки;
- кількість, тип, потужність, головних двигунів;
- порт призначення, порт проходження;
- кількість, вид вантажу, його особливих характеристиках, розміщення по трюмах;
- кількість і вид палива, розміщення його у танках;
- наявність баластових танків; 
- осадка носом і кормою
- кількість людей, що знаходяться на борту, кількість людей, що залишили борт судна, кількість поранених і хворих, яку допомогу вони потребують;
- прізвище капітана, судновласника, фрахтувальника, вантажовласника (найменування, адреси, прізвища керівників);
- страховиках судна і вантажів;
- характер та - обсяг аварії;
- координати аварійного судна
- погодні умови в місці аварії.
4. Права ШКО
При виконанні покладених завдань і функцій ШКО має право:
4.1. Вимагати від усіх учасників пошуково-рятувальної операції вичерпної інформації про: 
- стан аварійного судна;
- хід операції;
- дії кожного з учасників рятування.
4.3. Надавати вказівки учасникам рятувальної операції через командира на місці дії стосовно виконання тих чи інших дій у ході проведення операції.
4.4. Вимагати від взаємодіючих організацій і ДПРСВО МНС України виділення додаткових сил і засобів для участі в рятувальній операції.
4.5. Вимагати від учасників рятувальної операції і взаємодіючих організацій оформлення і надання необхідних документів.
4.6. Приймати рішення про призупинення або припинення рятувальної операції.
5. Документація, яку веде ШКО
1. Первинна інформація про одержання сигналу «лихо»;
2. Журнал дій ШКО;
3. Інформація про аварійне судно, характер і обсяг аварії;
4. Інформація про погодні умови в місці проведення операції;
5. Виписки із суднових і машинних журналів всіх учасників рятувальної операції;
6. Листування щодо ходу рятувальної операції; 
7. Розрахунки, схеми, фотографії, відео матеріали, копії з карт;
8. Рятувальний або інший контракт із власником аварійного судна;
9. Акти на втрачене і/чи ушкоджене в ході операції майно;
10. Розрахунки фінансових вимог до власника аварійного судна та підстави до них;
11. Акт про закінчення операції з порятунку судна і вантажу;
12. Звіт командира в місці дії про виконання рятувальної операції. 
6. Звітність
Протягом 10 днів після завершення рятувальної операції і підписання акта про закінчення операції по рятуванню судна і вантажу, ШКО готує і направляє до Укрморрічфлоту звіт про виконану рятувальну операцію.
Перший заступник директора
Державного департаменту
морського і річкового транспорту Г. Скворцов.
ТИМЧАСОВЕ ПОЛОЖЕННЯ
ПРО ОРГАНІЗАЦІЮ АВАРІЙНО-РЯТУВАЛЬНОЇ ГОТОВНОСТІ НА МОРСЬКОМУ ТРАНСПОРТІ УКРАЇНИ
1. ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ
1.1. Положення про організацію аварійно-рятувальної готовності на морському транспорті України (далі-Положення) визначає організацію і порядок несення АРГ силами і засобами морської системи пошуку та рятування Міністерства транспорту України (МСПР МТ).
1.2Аварійно-рятувальна готовність (АРГ) - це такий стан чергових аварійно-рятувальних сил і засобів Морської системи пошуку і рятування Міністерства транспорту України (МСПР МТ), який дозволяє їх негайне і ефективне використання під час надання допомоги зазнавшим лихо в морі, проведенні робіт з ліквідації аварійних розливів нафтопродуктів та шкідливих речовин.
1.3. АРГ на морському транспорті України здійснюється згідно вимог:
- Конвенції з пошуку та рятування на морі (SAR - 79, п.4.3 глави 4);
- Конвенції з охорони людського життя на морі 1974 року (SOLAS) з наступними протоколами;
- Конвенції про втручання у відкритому морі у випадках аварій, що призводить до забруднення нафтою 1969 року (МАRPOL);
- Конвенції про готовність попередження забруднення нафтою, відповідальності і співробітництва 1990 року (OPRC);
- Конвенції про запобігання забруднення Чорного моря 1992р.
1.4. Метою АРГ, як елемента забезпечення безпеки судноплавства МСПР МТ, є підтримання постійної готовності чергових аварійно-рятувальних сил і засобів до негайного здійснення:
 - пошуку і рятування, людей, які зазнали лиха на морі і надання їм першої допомоги, в тому числі, медичної; 
- пошуку суден, літальних апаратів та інших аварійних об'єктів;
- доставки на борт аварійного судна води, палива, інших видів постачання;
- боротьби з пожежею і водою яка надходить; 
- виготовлення і встановлення пластиря та відкачування води; 
- підтримання аварійного судна на плаву;
- частковому розвантаженню і баластіровкі аварійного судна з метою зменшення осадки, відновлення остійності, усунення небезпечного крену та диференту;
- зняття аварійного судна з мілини; 
- буксируванню чи супроводженню аварійного судна до найближчого порту-притулку; 
- бонуванню і збору нафтопродуктів, шкідливих речовин, які знаходяться на поверхні моря;
- проведенню невідкладних суднопідйомних, підводно-технічних, водолазних і інших робіт.
1.5. З метою зменшення витрат на закупівлю, утримання, обслуговування і ремонт а також на навчання особового складу, аварійно-рятувальне обладнання, технічні засоби, спорядження та устаткування, якими укомплектовуються судна-рятувальники, спеціалізовані судна, аварійні партії і морські спеціалізовані підрозділи (АП і МСП ) МТП, СРЗ, повинні бути як найбільш уніфікованими.
Номенклатура та кількість аварійно-рятувального обладнання, технічних засобів, спорядження та устаткування, якими укомплектовуються судна-рятувальники, спеціалізовані судна, аварійні партії і морські спеціалізовані підрозділи визначаються спеціалістами ДП МАРС і затверджується Укрморрічфлотом.	
1.6. Загальне керівництво і організація АРГ на МТП, СРЗ, здійснюється Державним департаментом морського і річкового транспорту (далі Укрморрічфлотом) Міністерства транспорту України.
Безпосередньо організує і контролює несення АРГ в МТП, СРЗ - Державне підприємство Морська аварійно-рятувальна служба (ДП МАРС) з залученням Керченського підприємства аварійно- рятувальних і підводно-технічних робіт ( далі - КП АРПТР).
Всі вказівки ДП МАРС, які стосуються питань організації і контролю за несенням АРГ обов'язкові для виконання. 
1.7. Суворе дотримання вимог цього Положення обов’язково для усіх підприємств, відомств і організацій морської галузі України, які здійснюють несення АРГ. 
2. СИЛИ І ЗАСОБИ АРГ
2.1. До несення АРГ в МСПР МТ України залучаються:
- Державне підприємство Морська аварійно-рятувальна служба (ДП МАРС); 
- Державний морський рятувально-координаційний центр (Одеса) і рятувальні підцентри (ДМРКЦ і МРП);
- Керченське підприємство аварійно- рятувальних і підводно-технічних робіт ( далі - КП АРПТР); 
- Державне підприємство "Морські телекомунікації України" (Морком); 
- Морські торгівельні порти (МТП);
- Судоремонтні заводи (СРЗ). 
2.2. До сил і засобів, які несуть АРГ, відносяться: 
- чергові судна-рятувальники і інші спеціалізовані судна;
- аварійні партії і морські спеціалізовані підрозділи (далі - АП і МСП );
- диспетчерські і чергові служби МТП, СРЗ; 
- спеціалісти з організації і керівництва пошуково-рятувальними операціями і операціями ЛАРН;
- обладнання ЛАРН;
- аварійно-рятувальне обладнання(АРО), технічні засоби, спорядження та устаткування; 
- черговий автотранспорт і інші технічні засоби і устаткування.
2.3. МТП, СРЗ забезпечують та відповідають за несення АРГ в закріплених за ними зонах та акваторіях.
2.4. Склад і	кількість аварійно-рятувальних сил і засобів (АРСЗ), які залучаються до несення АРГ, координати міст (причалів, точок якірної стоянки, районів) у яких АРСЗ несуть АРГ, призначається наказами начальників МТП, СРЗ після узгодження з ДП МАРС, відповідно до конвенцій і резолюцій ІМО та чинного законодавства України.
2.5. Підприємство МАРКОМ забезпечує безперебійну роботу зв'язку, між аварійно-рятувальними силами, які несуть АРГ і ДП МАРС (ДМРКЦ) а також безперебійний прийом сигналу "ЛИХО" від аварійних суден і об’єктів. 
3. ОРГАНІЗАЦІЯ НЕСЕННЯ АРГ.
3.1. З метою надання негайної та всебічної допомоги потерпаючим лихо в морі, закріплених зонах, проведення робіт з ліквідації аварійних розливів нафтопродуктів та шкідливих речовин в МТП, СРЗ здійснюється несення АРГ.
3.2. Чергові сили та засоби ДП МАРС, КП АРПТР, МТП, СРЗ, які несуть постійну, цілодобову АРГ до виконання аварійно-рятувальних робіт, повинні бути укомплектовані екіпажами, які підготовлені до виконання цих робіт, успішно здали завдання з організації плавання, боротьби за живучість судна, надання допомоги потерпляючим лихо в морі згідно з Курсом аварійно-рятувальної підготовки (КАРП) і які мають відповідні сертифікати і дозвіл до закордонного плавання.
3.3. Призначення АП та МСП, рятувальних і спеціалізованих плавзасобів, технічних засобів і устаткування, які допускаються до несення АРГ здійснюється наказами керівників ДП МАРС, КП АРПТР, МТП, СРЗ на поточний рік і доводиться до виконавців під розпис.
3.4. В залежності від обсягу фінансування, місцевих умов склад сил та засобів АРГ може бути змінено при узгодженні з Укрморрічфлотом. 
3.5. ДП МАРС, КП АРПТР, МТП, СРЗ забезпечують цілодобове чергування диспетчерських та чергових служб, автотранспорту, необхідного для перевезення вантажів і спеціалістів до борту судна - рятувальника чи до місця аварії, а також чергування у денний час спеціалістів, які забезпечують організацію, управління і взаємодію сил і засобів, які беруть участь, для негайного створення штабу керівництва операцією ( ШКО).
3.6. Зазначені в пункті 3.5. підприємства забезпечують зберігання на берегових складах необхідну кількості і номенклатури аварійно-рятувального майна, перелік якого узгоджується з ДП МАРС і затверджується Укрморрічфлотом. 
Крім того МТП, забезпечують зберігання на власних базах запасів палива і масел для позачергового бункерування рятувальних суден, додатково залучених суден і плавзасобів, які беруть участь в аварійно - рятувальних роботах.
3.7. Керівники МТП, СРЗ шляхом створення постійно діючих комісій здійснюють періодично, згідно з затвердженими графіками, перевірку фактичної готовності чергових сил та засобів ( суден, екіпажей, АП та МСП, справності усіх механізмів та обладнання, рівня теоретичної та практичної підготовки членів екіпажей суден та морських аварійних партій) до проведення аварійно - рятувальних робіт.
3.8. ДП МАРС, КП АРПТР здійснюють перевірки готовності АРС МТП, СРЗ, СК, підприємств і організацій морської галузі України згідно з графіком, затвердженим Укрморрічфлотом. До перевірки залучаються також фахівці Держфлотінспекції України.
3.9. Укрморрічфлот перевіряє готовність сил та засобів ДП МАРС, КП АРПТР на навчаннях, з проведення пошуково-рятувальних операцій в морі але не менш двох раз на рік.
За результатами перевірки складаються акти з зазначенням виявлених недоліків, строків їх усунення та осіб на яких покладено відповідальність за їх усунення.
3.10. Керівники ДП МАРС, КП АРПТР, МТП, СРЗ, капітани чергових суден-рятувальників зобов'язані організувати систематичне проведення занять з спеціальної, технічної та аварійно-рятувальної підготовки екіпажей, для відпрацьовування практичних навичків, а також проведення навчань, у тому числі із залученням взаємодіючих сил та засобів згідно з Планами навчань, що затверджуються Укрморрічфлотом. 
На заняттях і навчаннях особливу увагу треба приділяти прийомам та засобам порятунку людей (виведення людей з відсіків аварійного судна, підйом людей з поверхні води, рятувальних шлюпок та плотів). 
3.11. ДП МАРС, КП АРПТР забезпечують несення АРГ до дій у відкритому морі, в зонах відповідальності України.
3.12. Склад сил і засобів ДП МАРС, КП АРПТР, які несуть АРГ, визначаються Укрморрічфлотом за поданням керівників цих підприємств і доводиться до відома ДМРКЦ.
4. Несення АРГ суднами-рятувальниками.
4.1. Для доставки до місця аварійної події рятувальних сил і засобів та надання допомоги потерпілим ДП МАРС, КП АРПТР, МТП, СРЗ здійснюють несення чергування рятувальними, спеціалізованими і іншими суднами (далі-судна АРС), які спроможні виконувати аварійно-рятувальні роботи.
4.2. Чергове судно АРС повинно: мати запаси палива, масел і води, продуктів харчування у кількості, аварійно-рятувального спорядження і устаткування, зазначеним у п.4.4, достатнього для здійснення пошуку і рятування в зоні відповідальності України та згідно із нормативами, розробленими ДП МАРС і затвердженими наказом Міністерством транспорту України.
4.3. Чергове судно АРС повинно бути забезпечене:
- водозливними засобами;
- засобами пожежегасіння для виконання рятувальних операцій; 
- засобами захисту аварійних партій;
- аварійно-рятувальним майном, перелік якого затверджується Міністерством транспорту України.
Судна АРС ДП МАРС, КП АРПТР крім того, повинні бути укомплектовані водолазною станцією з кваліфікованими водолазами, мати на борту лікаря і обладнаний судновий лазарет.
Чергові судна ДП МАРС, КП АРПТР повинні мати запаси палива, мастил і води не менш, як 80% від повних норм, а продуктів харчування не менш, як на 10 діб.
4.4. Судну АРС що несе готовність, дозволяється виконувати суднові роботи, прокручування механізмів та технічних засобів, їх профілактику у обсязі, що не знижує рівень готовності. 
Про виконання суднових робіт, профілактику, прокручування механізмів та технічних засобів, проведення тренувань і навчань робиться запис у судновому або машинному журналах - відповідно.
4.5. При необхідності керівництво ДП МАРС, КП АРПТР, МТП, СРЗ мають право своїми наказами, при узгодженні з Укрморрічфлотом, здійснити заміну судна АРС, що несе АРГ, іншим судном, не знижуючи при цьому рівня несення АРГ та можливості проведення АРР.
Усі зміни сил і засобів, що несуть АРГ в МТП, СРЗ виконуються згідно з наказом відповідного керівника при обов’язковому узгодженні з ДП МАРС. 
ДП МАРС - негайно повідомляє про це Укрморрічфлот і ДМРКЦ.
4.6. Щоденний контроль за рівнем несення АРГ черговими суднами АРС, АП та МСП в МТП, СРЗ здійснюється диспетчерськими та черговими службами відповідних підприємств. 
4.7. Рівень готовності судна до виходу на пошуково-рятувальні роботи визначається часом, що обчислюється від моменту отримання сигналу "Лихо", вказівки про вихід, зняття з якоря або зі швартов до початку руху на місце аварії, чи, у випадку знаходження рятувальників у морі, зміни курсу з метою початку руху до аварійного об'єкта.
4.8. Для чергового судна МАРС встановлюються наступні ступені готовності:
- "негайна готовність", яку несе чергове судно на якорі, на зовнішньому рейді порту або у іншій встановленій точці, узгодженій з Укрморрічфлотом з закритим кордоном та екіпажем, укомплектованим на 100%. При цьому енергетична установка та інші технічні засоби судна підтримуються у такому стані, при якому судно може почати рухатись у мінімально можливий час; 
- "двогодинна готовність", несеться у порту біля причалу з відкритим кордоном, з екіпажем готовим до негайного оформлення документів для відходу. При цьому енергетична установка та інші технічні засоби судна підтримуються у такому стані, при якому судно може почати рухатись на протязі 2 годин;
- "24-годинна готовність", може встановлюватись начальником ДП МАРС, КП АРПТР при узгодженні з Укрморрічфлотом для введення у АРГ додаткового судна-рятувальника, при тривалому несприятливому прогнозі погоди, ускладненні навігаційної обстановки у зоні відповідальності України та інше.
При погіршенні погодних, навігаційних та інших умов, збільшенні ризику аварійних випадків, керівники підприємств МАРС, КП АРПТР своїми наказами переводять чергові судна-рятувальники та інші сили у "негайну готовність" та передають інформацію про це до Укрморрічфлоту і ДМРКЦ.
5. Несення АРГ аварійними партіями і морськими спеціалізованими підрозділами ДП МАРС і КП АРПТР
5.1. ДП МАРС, КП АРПТР забезпечують цілодобове чергування аварійних партій (АП) та морських спеціалізованих підрозділів (МСП), кількісний і професійний склад яких, визначається в Положенні про АП і МРП, затвердженим наказом Укрморрічфлоту. 
5.2. Перелік технічних засобів, автотранспорту і майна, які знаходяться на чергуванні, встановлюється згідно з наказом начальника відповідного підприємства і узгоджується з Укрморрічфлотом.
5.3. Ступінь готовності АП і МСП встановлюється начальником ДП МАРС, виходячи із конкретної обстановки в зоні відповідальності.
5.4. Повсякденно особовий склад АП і МСП займається відпрацюванням прийомів і навичок з ліквідації аварійних випадків; відпрацюванням оповіщення про аварії і термінового збору особового складу, провертанням і профілактикою механізмів. 
5.5. Для чергових АП і МСП ДП МАРС і КП АРПТР встановлюються ступені готовності такі ж, як і для чергових суден АРС з наступними умовами:
- МСП, яка знаходиться у "негайної" готовності, повинна бути розташована на судні АРС разом із аварійно-рятувальною технікою, спорядженням і устаткуванням;
- МСП, яка знаходиться у "двогодинної готовності", може бути розташована на березі, у відведеному для неї приміщенні, завантаженою на автотранспорт аварійно-рятувальною технікою, спорядженням і устаткуванням і на відстані, що дозволяє на протязі 1години і 50 хвилин прибути та розташуватися на судні АРС, яке несе "двогодинну готовність".
6. Особливості організації АРГ в МТП, СРЗ
6.1. АРГ в МТП, СРЗ здійснюється силами аварійно-рятувальних сил.
Склад і кількість АП і МСП, які несуть АРГ, перелік технічних засобів, автотранспорту і майна, які знаходяться на чергуванні, встановлюється наказом начальника відповідного підприємства після узгодження з ДП МАРС, виходячи із конкретної обстановки і зони відповідальності кожного МТП, СРЗ.
6.2. Ступінь готовності АП і МСП МТП, СРЗ встановлюється начальником ДП МАРС, виходячи із конкретної обстановки і зони відповідальності кожного МТП, СРЗ.
6.3. Несення АРГ в МТП забезпечується суднами у морехідному стані, потужністю достатньої для здійснення пошуку і рятування. 
Судна АРС, які несуть АРГ в МТП, СРЗ повинні бути обладнані апаратурою глобальної морської супутникової системі безпеки ( ГМСЗБ ). 
В період льодової навігації МТП, СРЗ залучають до несення АРГ буксири, які можуть виконувати льодові проводки.
6.4. В період несення АРГ зазначеним судам АРС дозволяється виконувати звичайні, в тому числі, комерційні функції в акваторіях портів приписки. Однак, при цьому, зазначені судна АРС при отриманні інформації про необхідність надання допомоги людям і/чи суднам повинні забезпечити негайне зупинення виконання звичайних робіт і слідувати до місця аварії.
7. Організація зв`язку.
7.1. Забезпечення безперервної роботи зв’язку, для належного несення АРГ, здійснюється ДП Морком.
7.2. При знаходженні судна АРС у порту апаратура ГМСЗБ знаходиться у черговому режимі. На 70 каналі повинно здійснюватись постійне спостереження за надходженням сигналу "Біда" (DSС). При чергуванні у порту дозволяється вивести звукову та світлову сигналізацію у приміщенні вартового помічника капітана.
7.3. При отриманні аварійної інформації вахтовий помічник капітана негайно докладає про це капітану, ДМРКЦ, черговому диспетчеру ДП МАРС із записом у судновому та радіо журналах.
7.4. При чергуванні на рейді порту капітан судна АРС зобов'язаний забезпечити цілодобове автоматичне несення радіовахти, як для суден у відкритому морі.
7.5. Щоденно до 7 години ранку вахтові помічники капітанів суден, що несуть АРГ, докладають черговим диспетчерам Керченського підприємства АРПТР, МТП, СРЗ про несення чергування, випадки, які трапилися, наявності екіпажа на борту, запасах палива, води, провізії, аварійно-рятувального майна. 
7.6. Диспетчерські та чергові служби КП АРПТР, МТП, СРЗ, які залучені до несення АРГ, щоденно до 8 години ранку доповідають у диспетчерську службу ДП МАРС про склад та стан чергових сил, які несуть АРГ.
7.7. Диспетчери ДП МАРС постійне здійснюють облік сил та засобів, які несуть АРГ в морський галузі України і щоденно до 0900 ранку доповідають про розклад і стан Укрморрічфлоту і ДМРКЦ.
8. ФІНАНСУВАННЯ ФУНКЦІЇ НЕСЕННЯ АРГ
8.1. Фінансування організації і несення АРГ ДП МАРС, Керченським підприємством АРПТР, як державної функції здійснюється за рахунок державних бюджетних коштів.
8.2. Відшкодування витрат на несення АРГ силами та засобами ДП МАРС, Керченського підприємства АРПТР, здійснюється на підставі договорів, що укладаються зазначеними підприємствами з Міністерством транспорту України або іншим вповноваженим органом.
Перший заступник директора Державного департаменту морського і річкового транспорту Г. Скворцов

ТИМЧАСОВЕ ПОЛОЖЕННЯ
про Морську систему пошуку і рятування на морському транспорті України
Загальні положення
1. Це Положення встановлює принципи побудови та порядок діяльності Морської системи пошуку і рятування на морському транспорті України (МСПР МТ) у зоні відповідальності України. 
Положення являється елементом нормативної бази Державної системи Міністерства транспорту України по забезпеченню безпеки мореплавання, одним із компонентів яких є національна система пошуку і рятування у морі людей, суден, апаратів, що літають.
2. МСПР МТ створена відповідно до вимог наступних міжнародних документів:
- Конвенції з пошуку та рятування у морі 1979 року (SAR - 79); 
- Конвенції з охорони життя людини на морі 1974 року (SOLAS) із змінами та доповненнями до неї;
- Конвенції про втручання у відкритому морі у разі аварій, що призводять до забруднення нафтою 1969 року (МАRPOL);
- Конвенції про забезпечення готовності попередження забруднення нафтою, відповідальності і співробітництва 1990 року (OPRC);
- Керівництва з міжнародного авіаційного і морського пошуку і рятуванню 1999 року (IAMSAR).
3. Діяльність МСПР МТ здійснюється відповідно до вимог вищезгаданих Конвенцій та резолюцій до них, інших міжнародно-правових документів, а також Кодексу торговельного мореплавства України, Законами “Про транспорт”, “Про підприємства в Україні”, “Про аварійно-рятувальні служби” та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють діяльність держави України стосовно обов'язків щодо охорони людського життя, пошуку та рятування на морі.
4. МСПР МТ створена з метою реалізації державної політики в галузі безпеки судноплавства щодо охорони людського життя, пошуку і рятування на морі і функціонально є елементом системи управління безпекою мореплавства на рівні запобігання загибелі людей, суден та вантажів у морській зоні відповідальності України та ліквідації наслідків аварійних випадків. 
2. Визначення МСПР МТ та її склад
МСПР МТ - це сукупність галузевих органів управління, установ, підприємств і організацій Мінтрансу, що забезпечують на основі своїх Статутів та цього Положення здійснення пошуково-рятувальних операцій на морі.
До неї входять:
- Відповідні підрозділи аппарату Міністерства транспорта України;
- Укрморрічфлот;
- Держфлотінспекція України (як орган нагляду);
- Державне підприємство Морська аварійно-рятувальна служба (ДП МАРС);
- Керченське Державне підприємство аварійно-рятувальних і підводно-технічних робіт (ДП КАРПТР);
- Державне підприємство Морком;
- морські торговельні порти (МТП), з об'єктовими аварійно-рятувальними службами;
- судноплавні компанії, судноремонтні заводи (СРЗ) та інші підприємства, що входять до сфери управління Укрморрічфлоту Міністерства транспорту України із своїми аварійно-рятувальними службами.
Створення системи повинно забезпечити виконання державного завдання - пошук і рятування на морі та підвищення ефективності аварійно-рятувальних робіт шляхом:
- координованості дій учасників;
- максимальної економічності, через використання єдиного, відомого для всіх учасників, арсеналу засобів проведення пошуку та рятування;
- забезпечення достатнього рівня технічної оснащеності учасників;
- професійної підготовки рятувальників.
3. Основні завдання і напрямки діяльності МСПР МТ 
Для реалізації державної політики в галузі безпеки судноплавства щодо охорони людського життя, пошуку і рятування на морі МСПР МТ виконує наступні основні завдання:
- здійснює цілодобове спостереження та контроль за надводною обстановкою та морськими суднами, які знаходяться у морський зоні відповідальності України або переміщуються нею;
- забезпечує несення аварійно-рятувальної готовності (АРГ);
АРГ - це постійна готовність до виконання пошуково-рятувальних робіт і операцій ЛАРН
- здійснює проведення пошуково-рятувальних операцій та аварійно-рятувальних робіт (АРР) з пошуку і рятування людей, суден, вантажів;
АРР - дії, що вживаються для пошуку і надання допомоги людям, судам, іншому майну, що зазнають лиха у морі і знаходяться у небезпеці, а також створюють небезпеку для навігаційної обстановки;
- здійснює ліквідацію аварійних розливів нафти (ЛАРН);
- здійснює міжпортові буксирування та супроводження аварійно-небезпечних об'єктів;
- здійснює проведення водолазного і підводно-технічного обслуговування об'єктів морегосподарчого комплексу;
- здійснює криголамне та інше забезпечення торговельного судноплавства;
- здійснює супроводження суден з обмеженим районом плавання та з пасажирами на борту.
- збирає та аналізує інформацію про стан аварійності у морський зоні відповідальності України і на підставі цього утворює аварійно-рятувальні служби, підрозділи та засоби) на об'єктах та підприємствах морського транспорту, підпорядкованих Мінтрансу, атестує їх та здійснює контроль за станом їх діяльності;
- організує взаємодію відомчих аварійно-рятувальних служб та аварійно-рятувальних служб інших Міністерств і відомств при проведенні пошуково-рятувальних операцій у морі;
- приймає участь у розробки проектів та реалізації нормативно-правових документів щодо пошуку і рятування на морі;
- приймає участь у роботі ІМО в межах підкомітету СОМSAR або з питань пошуку і рятування.
4. Порядок управління МСПР МТ
1. Органом управління МСПР МТ є Укрморрічфлот, за дорученням Міністерства транспорту України.
2. Порядок управління МСПР МТ встановлюється цим Положенням, та відповідними інструкціями, настановами, керівництвами, положеннями про АРГ, АРР, а також положеннями і статутами, які регламентують діяльність служб та підрозділів, що входять до МСПР МТ.
3. В цілому аварійно-рятувальна система функціонує в режимі повсякденної діяльності, з забезпеченням АРГ окремих ії підрозділів (ДП МАРС, Керченський АРПТР, чергові АРС МТП), а у випадку аварії чи її загрози, у разі потреби, запроваджується режим аварійно-рятувальних робіт всієї системи.
Порядок управління в режимі повсякденної діяльності
В режимі повсякденної діяльності Укрморрічфлот здійснює управління МСПР МТ через ДП МАРС.
ДП МАРС організує постійне несення чергування своїх АРГ і АРГ МТП, СРЗ та судноплавних компаній.
ДП КАРПТР організує постійне несення чергування своїх АРГ, підтримує зв’язок з ДП МАРС.
Державний морський рятувально-координаційний центр (ДМРКЦ) ДП МАРС несе безперервне чергування, згідно з регламентом, що відповідає міжнародним зобов'язанням України, приймає сигнали лиха на морі, постійно підтримує зв'язок з силами, які несуть АРГ, іншими рятувально-координаційними центрами та суднами. 
У разі ускладнення обстановці ДМРКЦ негайно доповідає управлінню безпеки судноплавства Укрморрічфлоту.
Диспетчерські та чергові служби МТП, СРЗ, судноплавних компаній: 
- здійснюють безперервний контроль стану акваторій, що їм належать; 
- постійно підтримують зв'язок зі своїми АРС. 
У разі зміни або ускладнення обстановкі диспетчер (відповідальний черговий) МПТ, СРЗ, судноплавної компанії негайно доповідає ДМРКЦ.
Судноплавні компанії підтримують зв'язок із своїми суднами, у разі прийняття сигналу лиха згідно з регламентом, що відповідає міжнародним зобов'язанням України, негайно доповідають про це ДМРКЦ.
Порядок управління в режимі “аварійно-рятувальних робіт"
Режим аварійно-рятувальних робіт запроваджується у випадку виникнення аварії або при загрозі її виникнення.
При надходженні інформації про лихо в морі або при загрозі його виникнення, керування операцією пошуку і рятування або запобігання виникнення інших аварій покладається на ДМРКЦ, який здійснює координацію дій підрозділів МСПР МТ щодо організації пошуково-рятувальної операції. 
Для застосування авіації, у разі необхідності, ДМРКЦ звертається до Державної пошуково-рятувальної служби на водних об`ектах Міністерства з надзвичайних ситуацій України (ДПРСВО МНС).
Для організації взаємодії між елементами МСПР МТ та силами і засобами інших міністерств та відомств у період проведення АРР заздалегідь:
- уточнюються органи управління, через які повинна здійснюватись координація у випадку спільного реагування;
- визначається порядок запиту та надання допомоги;
- визначається склад сил та засобів, які можна залучати до спільних операцій у випадку різних видів аварійних ситуацій, стан їх готовності, дислокація, граничні умови використання, вартісні значення надання послуг та інші особливі умови;
- узгоджується порядок спільних дій взаємодіючих сил та засобів, а також організації зв'язку та координації;
- визначається порядок розрахунку та компенсації витрат у випадку спільного реагування.
З метою застосування оперативного керівництва, координації дій учасників, оформлення необхідних документів при виникненні аварійної ситуації або при загрозі її виникнення у морський зоні відповідальності України, при ДП МАРС/ДМРКЦ утворюється тимчасовий орган - Штаб по керуванню операцією (ШКО), який функціонує лише на період існування АС або її загрози і виконує наступні функції:
- оцінює аварійну ситуацію або загрозу її виникнення;
- розробляє рекомендації щодо вичерпного та якомога швидкого надання допомоги зазнаючим лихо або запобіганню аварії і прийняття рішень начальником ДП МАРС/ДМРКЦ щодо керування операцією;
- надає інформаційну, методичну та організаційну підтримку рятувальникам, іншим структурам, які здійснюють пошук і рятування;
- постійно обробляє інформацію, яка надходить, веде карту обстановки;
- забезпечує реалізацію прийнятих рішень та контроль за їх виконанням;
- визначає негайну готовність АРС МТП, СРЗ, інших організацій, які спроможні швидко надати допомогу зазнаючим лихо.
Диспетчерські (чергові) служби МТП, СРЗ, СК, інших організацій, АРС яких визначені ШКО у негайну готовність, встановлюють постійний зв’язок із своїми черговими АРС і ДМРКЦ (ШКО) і діють за його вказівками.
5. Порядок функціонування МСПР МТ 
Для реалізації виконання основних завдань на підрозділи МСПР МТ покладається наступне:
Укрморрічфлот
1. Здійснює розробку і реалізацію державної політики щодо головних завдань, покладених на МСПР МТ.
2. Здійснює управління МСПР МТ, згідно з повноваженнями, які делегуються Укрморрічфлоту у цій сфері, Міністерством транспорта України.
3. Здійснює контроль за готовністю сил та засобів аварійно-рятувальної системи Міністерства транспорту України і її структурних елементів до виконання покладених на них завдань.
4. Утворює та організує допуск об’єктових аварійно-рятувальних служб Мінтрансу до виконання ними свого призначення, здійснює контроль за їх станом і діяльністю через ДП МАРС та ДП КАРПТР. 
5. Через ДМРКЦ організує взаємодію зі структурами МТУ, МНС та з відповідними підрозділами інших міністерств та відомств згідно з міжвідомчою інструкцією про взаємодію при проведенні пошуково-рятувальних операцій в морі.
6. Збирає та аналітично обробляє інформацію про аварії, аварійні випадки та пошуково-рятувальні операції, видає інформаційні матеріали.
7. Організує взаємодію відомчих аварійно-рятувальних служб та аварійно-рятувальних служб інших міністерств і відомств при проведенні пошуково-рятувальних операцій у морі.
8. Здійснює розробку та реалізацію нормативно-правових документів щодо пошуку і рятування на морі.
9. За дорученням Мінтрансу організує і здійснює співробітництво з Міжнародною морською організацією та її комітетами, приймає участь у роботі ІМО.
10. Організує навчання складових частин МСПР МТ.
ДМРКЦ ДП МАРС
1. Несе безперервне цілодобове чергування оперативно-чергової вахти з залученням радіоприладів та інших засобів, згідно з регламентом, що відповідає міжнародним зобов'язанням України, приймає сигнали лиха на морі, підтримує зв'язок з іншими рятувально-координаційними центрами та суднами, які знаходяться поблизу об'єкта, що зазнає лихо.
2. Здійснює цілодобове спостереження та контроль за надводною обстановкою та морськими суднами, які знаходяться у морський зоні відповідальності України або переміщуються нею.
3. Організує взаємодію зі структурами Мінтрансу, МНС та з відповідними підрозділами інших міністерств та відомств згідно з Міжвідомчою інструкцією про взаємодію при проведенні пошуково-рятувальних операцій в морі.
4. Знаходиться у постійної готовності до прийому сигналу лиха.
5. Координує дії відповідальних служб Міністерства транспорту України під час пошуку і рятуванню людей, зазнавших лиха на морі.
6. Керує діяльністю морських рятувально-координаційних підцентрів (МРКПЦ) по загальній координації пошуково-рятувальних заходів та здійснює через МРКПЦ координацію дій плавзасобів морських пароплавств, суден судноплавних компаній будь-якої форми власності, МТП, рятувальних служб Міністерств та відомств України при проведенні пошуку і рятування на морі.
7. Керує роботою МРКПЦ під час проведення ними пошуково-рятувальних операцій у межах закріплених за ними районах відповідальності.
8. Здійснює регулярні спільні навчання відповідних служб Мінтрансу з метою відпрацювання взаємодій під час пошуку і рятування людей, зазнавших лихо на морі.
9. Взаємодіє з іноземними рятувальними засобами під час сумісного пошуку і рятування людей на морі.
10. Координує виконання планів взаємодій рятувальних служб міністерств та інших виконавчих органів під час пошуку та рятування на морі.
11. Створює та поновлює базу даних взаємодіючих сил та засобів пошуку і рятування.
У період проведення пошуково-рятувальної операції або операції з ліквідації аварійних розливів нафти (ЛАРН) у морі, безпосереднє керівництво діями учасників системи покладається на Штаб керівництва операцією (ШКО). 
ДП МАРС
1. Є основним (центральним) структурним елементом МСПР МТ з пошуку і рятування. 
2. Виконує у відкритому морі операції з рятування людського життя, суден, вантажів, літальних апаратів та інших об’єктів відповідно до Конвенції про пошук і рятування на морі (SAR-79).
3. Виконує у відкритому морі роботи з ліквідації аварійних розливів нафтопродуктів (ЛАРН) і інших шкідливих речовин відповідно до Конвенцій MARPOL-73/78 та інших.
4. Здійснює несення аварійно-рятувальної готовності (АРГ) з метою надання допомоги людям, суднам, вантажам, літальним апаратам та іншим об’єктам, котрі зазнали аварію, у відкритому морі, а також з ліквідації аварійних розливів нафтопродуктів (ЛАРН) у морі.
5. Збирає та аналітично обробляє інформацію про аварії, аварійні випадки та пошуково-рятувальні операції і надає її до відповідного підрозділу Укрморрічфлоту.
6. Здійснює міжпортові буксирування маломореплавних та небезпечних плавоб’єктів в океанах і на далекі відстані.
7. Здійснює аварійно - рятувальні буксирування і ескортування суден та інших плавучих об’єктів.
8. Здійснює суднопідйомні, підводно-технічні роботи та іншу діяльність на морі, котра потребує застосування спеціалізованих сил і засобів.
9. Здійснює допуск аварійно-рятувальних служб морської галузі України до виконання ними своїх повноважень (згідно наказу Укрморрічфлоту).
10. Здійснює розробку нормативно-правової бази щодо виконання вимог міжнародних конвенцій та виконання покладених завдань.
11. Здійснює криголамне забезпечення торговельного судноплавства України (при наявності у штаті криголамів).
Керченське Державне підприємство аварійно-рятувальних і підводно-технічних робіт (ДП КАРПТР)
1. У взаємодії з ДП МАРС здійснює операції з рятування людського життя, суден, вантажів, літальних апаратів та інших об’єктів відповідно до Конвенції про пошук і рятування на морі (SAR-79).
2. У взаємодії з ДП МАРС виконує роботи з ліквідації аварійних розливів нафти і нафтопродуктів у морі відповідно до Міжнародної конвенцій MARPOL-73/78 і інших.
3. Здійснює міжпортові буксирування малотоннажних об'єктів, суднопідйомних, підводно-технічних робіт і іншої діяльності на морі, що потребує застосування спеціалізованих сил і засобів, які є у розпорядженні КДПАРПТР.
4. Виконує підводно-технічні робіти з аварійного ремонту гідротехнічних споруд у МТП і на СРЗ, підводне обслуговування суден на плаву, розчищення акваторій портів і заводів, підхідних каналів портів від підводних перешкод судноплавству.
5. Здійснює несення аварійно-рятувальної готовності (АРГ) з метою надання допомоги людям, суднам, вантажам, літальним апаратам тощо, які потрапили в аварію на морі, а також для ліквідації аварійних розливів нафтопродуктів у морі.
6. Здійснює допуск аварійно-рятувальних служб морської галузі України до виконання ними своїх повноважень (згідно наказу Укрморрічфлоту).
7. Здійснює суднопідйомні, підводно-технічні роботи та іншу діяльність на морі, котра потребує застосування спеціалізованих сил і засобів.
8. Збирає та аналітично обробляє інформацію про аварії, аварійні випадки та пошуково-рятувальні операції і надає її до відповідного підрозділу Укрморрічфлоту.
Державне підприємство “Морком”
1. Забезпечує безперебійну роботу зв’язку, необхідного для належного несення АРГ і виконання операцій ЛРН і АРР.
2. Забезпечує ведення єдиної розподіленої бази даних суден під українським прапором.
3. Виконує роботи з будівництва об’єктів і технічне супроводження глобальної морської системи зв`язку під час лиха (ГМЗЛБ).
4. Здійснює технічне забезпечення функціонування ДМРКЦ.
5. Створює систему моніторінгу суден вдовж морського узбережжя з використанням супутникової системи ІНМАРСАТ.
Держфлотінспекція України
1. Здійснює нагляд стосовно відповідності рятувальних суден та екіпажей завданням пошуку та рятування.
2. Здійснює інші наглядові функції згідно до призначення і свого Положення. 
Морські торговельні порти (МТП)
1. Забезпечують несення АРГ і виконання аварійно-рятувальних робіт і операцій ЛРН в закріплених за ними акваторіях.
2. Здійснюють безперервний контроль стану акваторій, підтримують зв'язок з суднами, що знаходяться у порту, на його рейдових стоянках та на підхідних шляхах.
3. Підтримують стан своїх аварійно-рятувальних служб і підрозділів на високому техничному та професійному рівні.
4. Щорічно представляють свої аварійно-рятувальні служби на перевірку та допуск до виконання покладених завдань в ДП МАРС.
Судноремонтні заводи (СРЗ)
1. Забезпечують несення АРГ і виконання аварійно-рятувальних робіт і операцій ЛРН в закріплених за ними акваторіях.
2. Здійснюють безперервний контроль за станом акваторій, плавдоків та за суднами, що в них знаходяться, забезпечують на них виконання вимог безпеки.
3. Підтримують стан своїх аварійно-рятувальних служб і підрозділів на високому техничному та професійному рівні.
4. Щорічно представляють свої аварійно-рятувальні служби на перевірку та допуск до виконання покладених завдань в ДП МАРС.
Судноплавні компанії
1. Постійно підтримують зв’язок із своїми суднами, що знаходяться у морі та у іноземних портах, і у разі виникнення аварійної події з ними або через їх вину, негайно повідомляють ГМРКЦ.
Інші підприємства і організації Укрморрічфлоту
В залежності від специфіки своєї діяльності здійснюють:
- спостереження за обстановкою з метою запобігання аваріям та своєчасного реагування на них;
- підтримання у встановлений термін готовності сил та засобів для реагування;
- навчання, тренування, перевірки, прокручування механізмів технічних засобів, переукладки, які необхідні для підтримання готовності до реагування;
- щорічно представляють свої аварійно-рятувальні служби на перевірку та допуск до виконання покладених завдань в ДП МАРС.
Перший заступник директора Державного департаменту морського і річкового транспорту Г. Скворцов.

a)	довжина…………………………………………………………………………..
b)	ширина……………………………………………………………………………
c)	висота борту……………………………………………………………………...
d)	осадка носом………………..кормою……………….середня………………….
1.	1 Найменування та кількість вантажу………………………………………………..
……………………………………………………………………………………………...
1.	2 разміщення вантажу по трюмах…………………………………………………..
2.	Координати місця аварії судна…………………………………………………
3.	Координати місця надання допомоги………………………………………………
4.	Час аварії…………………………………………………………………
5.	Час підходу рятувальних суден…………………………………………………………………
6.	Час заяви аварійного судна
 про згоду на здійснення рятувальних робіт………………………………………
7.	Час підписання договору про рятування………………………………………..
8.	Час та місце завершення рятувальних робіт……………………………………..
9.	Час завершення буксировки аварійного судна та місце, куди воно доставлено…………………………………………………………………………………….
Стан аварійного судна перед началом рятувальної операції
10.	Стан аварійного судна в момент завершення рятувальних робіт…………………
11.	Судна, що прийняли участь в рятувальній операції
№№	Назва судна та судновласник	Кількість годин, затрачених на рятування	Примітка	
1				
2				
3				
4				
5				
6				
7				
8				
12.	Технічні засоби, що використовувалися в рятувальній операції:
№№	Найменування та тип	Кількість	Кількість годин, затрачених на рятування	Примітка	
1					
2					
3					
4					
5					
6					
7					
8					
13.	Пошкодження, що отримав рятувальник в процесі проведення аварійно-рятувальних робіт……………………………………………………………………
14.	Витрачені матеріали, що не належали аварійному судну:

№№	Найменування матеріалів	Одиниця
виміру	Кількість матеріалів	Примітка	
1					
2					
3					
4					
5					
6					
7					
8					

15.	Витрачені паливно-мастильних матеріалів, що не належали аварійному судну
№№	Найменування матеріалів	Одиниця
виміру	Кількість матеріалів	Примітка	
1					
2					
3					
4					
5					
6					
7					
8					
16.	Найменування та кількість зіпсованих та викинутих за борт вантажу під час проведення рятувальної операції:
№№	Найменування 	одиниця виміру	Кількість 	Примітка	
1					
2					
3					
4					
5					
6					
7					
8					
17.	Найменування та кількість пошкодженої та втраченої під час рятувальної операції власності аварійного судна:
№№	Найменування 	од. виміру	Кількість 		Примітка	
1						
2						
3						
4						
5						
6						
7						
8						
18.	Стислий перелік виконаних рятувальних робіт…………………………………….
19.	Застереження капітана аварійного судна:…………………………………………...
21. Застереження капітана рятувального судна:……………………………………
КАПІТАН РЯТУВАЛЬНИКА КАПІТАН
АВАРІЙНОГО СУДНА
ДОГОВІР ПРО РЯТУВАННЯ

“…..”………………200….Р
Цей договір укладений між__________________________________________________
____________________________________________________капітаном аварійного т/х
під прапором _________ порт приписки _________, що належить_________________________
____________________________________________іменований надалі “КАПІТАН”, що діє від імені судновласника, вантажовласника, фрахтувальника і ________________ капітаном
т/х__________ що належить _______________ іменованим у подальшому “РЯТУВАЛЬНИК” про наступне:
1. “РЯТУВАЛЬНИК” зобов'язується прикласти всі зусилля для порятунку
 т/х———————————————— , вантажу, палива, запасів і іншого майна що знаходиться на його борту.
2. “РЯТУВАЛЬНИК” зобов'язується також прийняти всі можливі заходи для запобігання забруднення навколишнього середовища або максимального зменшення збитку при можливому розливі нафтопродуктів з аварійного судна в ході рятувальної операції.
3. “РЯТУВАЛЬНИК” здійснює роботи з порятунку т/х _______________________
найбільш оптимальним у сформованій ситуації засобом.
4. З метою досягнення корисного результату по порятунку т/х _________________
перебування аварійного судна або виходу “РЯТУВАЛЬНИКА” в іншу крапку, однак розташовану не далі відстані до крапки зміни курсу
“РЯТУВАЛЬНИК”, за узгодженням з капітаном аварійного, судна має право залучити, в якості співрятувальників, інші судна, додаткові сили і засоби, у тому числі приналежні іншим підприємствам і організаціям.
5. План рятувальної операції узгоджується “Рятувальником” з “Капітаном”.
6. “Капітан” зобов'язується активно співробітничати з “РЯТУВАЛЬНИКОМ” у процесі рятувальної операції і забезпечити належну взаємодію екіпажу аварійного судна з “РЯТУВАЛЬНИКОМ”.
7. У тих випадках, коли для порятунку судна необхідно викинути за борт частина вантажу чи весь вантаж, або запаси і/чи приналежності судна, прорізати отвору в бортах, інших конструкціях судна, чи частково, або цілком затопити окремі відсіки, навмисно посадити судно на мілину, заподіяти інші ушкодження/збиток судну, вантажу, “РЯТУВАЛЬНИК” може здійснити такі дії тільки за згодою “КАПІТАНА”.
8. У випадку відмовлення капітана аварійного судна від виконання рекомендацій “РЯТУВАЛЬНИКА”, майнову відповідальність за збільшення термінів рятувальної операції, а також недосягнення корисного результату несе власник врятованого судна. У цьому випадку “РЯТУВАЛЬНИК” зобов'язаний роз'яснити капітану судна наслідки, невиконання рекомендацій “РЯТУВАЛЬНИКА”. Якщо капітан аварійного судна продовжує відмовлятися від дачі угоди на виконання рекомендацій “РЯТУВАЛЬНИКА”, останній вправі припинити рятувальну операцію і вимагати від власників судна, що рятується відшкодування, усіх понесених витрат.
9. Для виконання операції по порятунку “РЯТУВАЛЬНИК” має право безкоштовно скористатися механізмами, ланцюгами, якорями, іншими механізмами й устаткуванням судна, що рятується. Однак, “РЯТУВАЛЬНИК” не вправі без необхідності ушкоджувати, чи кидати, жертвувати цим устаткуванням, будь-яким іншим майном, що рятується за даним договором.
10. На прохання “Капітана” “РЯТУВАЛЬНИК” забезпечує аварійне буксирування або эскортування аварійного судна в порт ___________________
або інший, зазначений “КАПІТАНОМ” пункт.
11. Після завершення рятувальної операції “РЯТУВАЛЬНИК” і “КАПІТАН” підписують “Акт про закінчення робіт з надання допомоги аварійному судну”.
12. Час, витрачений на проведення рятувальної операції рахується з моменту початку підготовки до проведення рятувальної операції, з моменту виходу “РЯТУВАЛЬНИКА” з місця стоянки або зміни курсу для проходження до аварійного судна, включаючи час, витрачений на перехід до аварійного судна, його пошук до повернення “РЯТУВАЛЬНИКА” у пункт виходу на рятувальну операцію або повернення його у місце зміни курсу для проходження до місця
 13. Розмір рятувальної винагороди за порятунок аварійного судна, його вантажу, палива, запасів, іншого майна, фрахту, а також за запобігання збитку від забруднення навколишнього середовища або значного зменшення від такого забруднення, визначається після завершення рятувальної операції угодою сторін або рішенням Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України
14. Розмір рятувальної винагороди визначається результатами рятування й умовами проведення рятувальної операції. При цьому враховуються:
- досягнення корисного результату рятування;
- праця і заслуги рятувальників, їхня професійна майстерність;
- небезпека, яким піддавалися аварійне судно, його вантаж і екіпаж;
- небезпеки, яким піддавалися рятувальники;
- час, витрачений на проведення рятувальної операції;
- понесені “РЯТУВАЛЬНИКОМ” витрати і збитки;
- вартість врятованого майна;
- спеціальне призначення судна-рятувальника;
- запобігання збитку від забруднення навколишнього середовища або значне зменшення такого збитку, розливом нафтопродуктів і інших забруднюючих речовин з аварійного судна;
- інші маючи значення для справи обставини і наслідку рятування.
15. Розмір рятувальної винагороди не може перевищувати вартості врятованого майна/інтересу.
16. Однак, якщо без прояву недбалості з боку “РЯТУВАЛЬНИКА”, рятувальна операція не привела до порятунку аварійного судна і/чи іншого майна, що піддається небезпеки, чи що-небудь перешкоджає “РЯТУВАЛЬНИКУ” завершити рятувальну операцію, однак позитивний результат рятувальної операції завдяки прийнятим “РЯТУВАЛЬНИКОМ” мірам виразився в запобіганні збитку від забруднення навколишнього середовища від розливу чи нафтопродуктів інших шкідливих речовин з аварійного судна або значному зменшенню такого збитку, те “РЯТУВАЛЬНИК” має право на одержання від власника аварійного судна спеціальної компенсації в розмірі розумно понесених витрат зі збільшенням суми понесених витрат до 30 відсотків.
17. У випадку, коли чи капітан або власник аварійного судна після заяви прохання про надання допомоги аварійному судну або дачі згоди на прийом послуг по наданню допомоги аварійному судну безпідставно (без яких-небудь недоглядів або нераціональних дій з боку “Рятувальника”) відмовляться від його послуг, рятувальник має право на одержання від судновласника аварійного судна відшкодування
розумно понесених витрат.
18. Якщо “РЯТУВАЛЬНИК” побажає забезпечити свої вимоги по даному договору, то він до завершення рятувальної операції або відразу після її завершення заявляє про це власникам врятованого майна / інтересу.
У випадку непредставлення належної банківської гарантії “РЯТУВАЛЬНИК”, відповідно до діючого законодавства, вправі вимагати забезпечення своїх вимог накладення арешту на врятоване судно, вантаж або інше майно судновласника/вантажовласника.
19. Спори, що випливають з даного договору, владнаються на підставі діючого законодавства України в Морській арбітражній комісії при Торгово-промисловій палаті України відповідно до Регламенту Морської Арбітражної комісії.
20. У випадку незгоди сторін владнати спор в МАК при ТТП України може бути прийнята юрисдикція Морської Арбітражної комісії при ТПП.
21. Угода сторін про виплату рятувальної чи винагороди рішення арбітражу виповнюється сторонами в термін не більш 1 місяця після одержання всіх необхідних документів. У випадку несвоєчасної оплати, боржник виплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,5% суми заборгованості за кожний день прострочення.
“РЯТУВАЛЬНИК”	 “КАПІТАН
ДОГОВІР
про участь у рятувальній операції
Даний договір укладений між................................................……………………………..
капітаном рятувального судна.......................................................……………………….
під прапором......................., порт приписки.................., приналежного………………..
……………………………………………………………………………………………….
діючого від імені і з доручення свого судновласника іменованим надалі “Рятувальник” і...........................................…………………………………………………………………..
капітаном т/х....................................... ,під прапором......................……………………….,
порт приписки...................................., що належить.................…………………………….
………………………………………………………………………………………………..
іменований надалі “Співрятувальник” про наступне:
1. “Рятувальник”, що є основним рятувальником і керівником рятувальної операції залучає “Співрятувальник” для участі в проведенні операції по порятунку т/х.........................під прапором.................………….., порт риписки...............................
приналежного........................................................................……………………..
аварійного судна вантажу, що знаходиться на борті, палива, запасів і іншого майна.
2. “Співрятувальника” може залучатися як для участі в проведенні рятувальної операції в цілому, так і для виконання визначених етапів операції.
При залученні в якості “Співрятувальника”, “Рятувальник” зобов'язаний роз'яснити йому підлягаючі виконанню задачі.
3. “Рятувальник” може, але, не зобов'язаний погоджувати з ““Співрятувальником” план і технологію проведення рятувальної операції.
4. У процесі проведення рятувальної операції “Співрятувальник”, підлеглий “Рятувальнику”, виконує тільки його вказівки і не вправі відмовитися від виконання розпоряджень “Рятувальника”, якщо виконання цих розпоряджень не спричиняє надмірну небезпеку для “Співрятувальника” і його екіпажа.
5. Необхідність послуг “Співрятувальника” визначає “Рятувальник”, що вправі в будь-який момент відмовитися від використання послуг “Співрятувальника”.
6. В Акт про закінчення робіт з надання допомоги аварійному судну “Рятувальник” зобов'язаний включити “Співрятувальника”.
7. “Співрятувальник” має право на одержання справедливої частки рятувальної винагороди з врахуванням витраченого на участь в операції часу, праці, заслуг і ризиків “Рятувальника”, понесених їм витрат і збитків.
На справедливу частку рятувальної винагороди вправі претендувати також “Співрятувальник”, що забезпечує порятунок членів екіпажа і пасажирів аварійного судна в процесі єдиної рятувальної операції. Частка рятувальної винагороди, на яку має право “Співрятувальник” виплачується останньому з коштів, отриманих “Рятувальником” від власника аварійного судна і/чи вантажовласників.
8. У випадку, якщо незважаючи на всі прийняті “Рятувальником” і “Співрятувальнику” заходу для порятунку аварійного судна, що знаходиться на його борту, вантажу й іншого майна рятувальна операція не привела до позитивного результату, але при цьому минулому прийняті належні заходи, активна участь, у який прийняв “Співрятувальник”, привели до запобігання забруднення навколишнього середовища з аварійного судна, або до значного зменшення збитку від такого забруднення, “Співрятувальник” має право на спеціальну компенсацію розумно понесених їм витрат зі збільшенням суми понесених витрат до 30 відсотків.
Зазначена спеціальна компенсація виплачується “Співрятувальник” із засобів, отриманих від власника аварійного судна.
9. Розрахунки з власниками аварійного судна й іншого врятованого майна по рятувальній винагороді, чи по спеціальній компенсації, включаючи інтереси “Співрятувальник”, виробляються “Рятувальником”.
10. Для пред'явлення вимог до власників аварійного судна й іншого врятованого майна про виплату рятувальної винагороди “Співрятувальник” за вимогою “Рятувальника” пред'являє останньому всі необхідні документи, що стосуються його участі в рятувальній операції, у тому числі: виписки із суднового і машинного журналів, розрахунки вартості змісту судна за період участі в операції, документи про використання в процесі операції майна й отриманих ушкоджень, суднову роль і список інших працівників “Співрятувальника”, що приймали особисту участь в операції з вказівкою посадових окладів і інші документи.
11. Розрахунки з “Співрятувальником” виробляються “Рятувальником” з отриманої рятувальної винагороди протягом 10 банківських днів після одержання зазначеної винагороди.
12. Визначення часток рятувальної винагороди, що направляються на відшкодування витрат “Співрятувальника”, частки зачислюваної в прибуток, а також розподіл винагороди між учасниками операцій працівникам “Співрятувальника” здійснюється безпосередньо “Співрятувальником”.
13. Спори про розмір рятувальної винагороди, що належать “Співрятувальнику” при не врегулюванні їх сторонами, підлягають розгляду на підставі законодавства України в Морський Арбітражної Комісії України відповідно до Регламенту МАК.
“РЯТУВАЛЬНИК”	 “СПІВРЯТУВАЛЬНИК”

УГОДА ПРО АРБІТРАЖ
«.....» ................ 200...р.
Сторони - ........................................................капітан рятувального судна ............................. .під прапором ........................ порт приписки
.................................приналежного ......................................................... юридична адреса: ..................................................………………………………………………………………..
діючий від імені свого судновласника і ...................................…………………………….
...............капітан аварійного т/х ...................................................…………………………..
під прапором............................. порт приписки .................................………………………
приналежного ..........................................................................………………………………
юридична адреса .......................................................................……………………………..
діючий від імені свого судновласника, фрахтувальників, вантажовласників прийшли до угоди про те, що усі спори, що можуть виникнути між зацікавленими сторонами в зв'язку з рятуванням т/х........................................ його постачання, вантажів, фрахту підлягають розгляду в............................................................................……………..
............. .р......................... на підставі законодавства............……………………………….
..................відповідно до Регламенту ........................................…………………………….
Капітан Капітан
рятувального судна аварійного т/х
/підпис/ /підпис/ /печатка/ /печатка/
dthР›С–