Стратегія розвитку Києва
до 2025 року

(Продовження 1)

Ключові показники розвитку міста

Індикатори розвитку міста

Населення

Площа міста

Інвестиції  (ПІІ1)
кумулятивно

Кількість в’їзних туристів3

2009: 2.72
2025: 3.11

млн. осіб

2009: 84
2025: 84

тис. га

2009: 15
2025: 97

млрд. євро

2009: 1.0
2025: 2.6

млн. осіб

Основні стратегічні цілі

Середньорічний темп зростання реального ВРП

2010-2025: 6.5%

Індекс комфорту життя

2009: 100
2025: 172

Основні показники комфорту життя

Покриття дорогами

Лінії громадсько-
го транспорту2

Зношеність інженерної інфраструктури

Забезпеченість житлом

2009: 2

% площі

2009: 9.6

км / 1000

2009: 52

% зноше-

2009: 21.3

м. кв./

2025: 6

міста

2025: 16.1

осіб

2025: <10 ності

2025: 27.5

жителя

Очікувана тривалість життя4

2009: 73

Кількість музеїв

2009: 29

Кількість злочинів

2009: 12.8
випадків/

2025: 80

років

2025: >150 одиниць

2025: 8.5

1000 осіб

Викиди шкідливих речовин

2009: 333
2025: 250

тн/кв.км/
рік

1. Прямі іноземні інвестиції   2. Протяжність ліній громадського транспорту (автобус + тролейбус +
метро + трамвай)    3. Включно з внутрішніми та міжнародними  4. При народженні

Бачення майбутнього стану сектора

Економіка, що зростає, з фокусуванням на галузі з високою доданою вартістю, сприятливе інвестиційне середовище і здоровий фінансовий стан міста

Переваги
•	ВРП на душу населення і реальне зростання ВРП значно вище, ніж у середньому по країні (зростання на 3.2% п. вище за 2004-2009)
•	Центр капиталу (Київ отримує 34% ПІІ в
Україну)
•	Сервісно-орієнтована економіка (83% ВРП –
послуги)
•	Значний ринок збуту

Недоліки
•	Недиверсифікована база доходів бюджету (переважно надходження від подохідного податку)
•	Структура економіки в розрізі по секторах недостатньо диверсифікована
•	За ВРП і ПІІ на людину Київ помітно відстає від порівнянних східноєвропейських столиць
•	Несприятливе регуляторне середовище

Основні факти і завдання стратегічного плану
Розвиток перспективних секторів з високою доданою вартістю

умов провадження бізнесу і розвиток конкурентних кластерів економіки, що дають

Рис. 8
ВРП/ люд., € тис.

Рис. 9
Структура ВРП, %.

найбільший ефект на зростання зайнятості і
ВРП.

Прага Москва Варшава

27.2

20.9

20.9

16.6%

Торгівля, ремонт

Залучення інвестицій

Незважаючи на позитивну динаміку зростання кумулятивних прямих іноземних інвестицій,

Будапешт	14.3

Київ	14.2

СПб	13.6

43.4%

15.6%
0%

бізнес-послуги

населення від столиць ЦСЄ з групи порівняння. Водночас, саме ПІІ здатні послужити рушієм економічного зростання міста, як це відбулося в країнах ЦСЄ.

0	10

20    30

2009

Історично економіка Києва розвивалася більш динамічно, ніж економіка країни (в середньому реальне зростання ВРП майже удвічі вище, а рівень ВРП на душу населення утричі вище). На Київ припадає 19% ВВП України, 18% роздрібних продажів країни і 23% усіх будівельних робіт.

У структурі економіки Києва переважають сервісні сектори (83%), такі як фінанси,

У планах Києва до 2025 р. – значно скоротити розрив з ПІІ від порівнянних столиць ЦСЄ, зреалізувавши проекти з залученням приватного капиталу перш за все в таких секторах, як ЖКГ і транспорт.

З метою створення сприятливого інвестиційного клімату, Київ має намір значно спростити регулятивне середовище і

торгівля, операції з нерухомістю і бізнес-
послуги.

У той же час, Київ перебуває на

Рис. 10
Кум. ПІІ/люд., € тис

Будапешт	42.5
Прага	39.7

Рис. 11
Кум. ПІІ в економіку
Києва / люд., тис. євро)
6

душу населення в групі порівнянних міст.

Для скорочення розриву з ВРП на душу населення з центрально- і східноєвропейськими містами, стратегія Києва

Варшава	15.4
Київ	5.6
Москва	1.6
СПб	0.8

4

2

0.9 1.2

0

1.6

3.6

до 2025 р. ставить завданням покращення

0	20    40    60

2006

2008

2010

умови провадження бізнесу, скоротити кількість регуляторних процедур, а також

інвесторами засобами таких механізмів, як

Рис. 12 Бюджет Києва,

2007

млрд. грн.

20

Рис.13 Структура дохо-
дів бюджету Києва, %

Інші

ДПП, приватизація, кредити приватного сектора.

Підвищення дохідної частини і скорочення дефіциту бюджету

Фінансовий стан Києва на цей час не дозволяє вести мову про його орієнтацію на розвиток. Доходи бюджету Києва знизилися порівняно з
2008 роком, а борги міста значно збільшилися. Структура доходів бюджету недиверсифікована (60% усех надходжень –

15

10

5

0

2006

Доходи

2010

Видатки

100%

50%

0%

10%

2009

17%

2008

14%

59%

2010

джерела
Інші

збори
Субсидії/
субвенції
Податок
на доходи фізосіб

від податку на доходи фізичних осіб). Водночас, високі відрахування до держбюджету (~40% усіх видатків) обмежують можливості для розвитку.

Приклади інших міст виявляють кілька потенційних можливих важелів для оздоровлення фінансового стану Києва.

Це збільшення доходів від додаткових місцевих податків/зборів, наприклад, від податку на майно, збільшення неподаткових надходжень, наприклад, доходів від продажу/оренди землі і муніципальних активів, доходів від капіталовкладень та іншої підприємницької діяльності, доходів комунальних підприємств, а також збільшення частки зібраних податків.

Головні заходи і завдання цільових програм

•   Організувати бізнес-інкубатори і систему венчурного фінансування

•   Створити на основі найкращих світових практик агентство з роботи з інвесторами

•   Розробити і впровадити процес планування і прогнозування капітальних інвестицій з урахуванням як бюджетних коштів, так і приватних джерел фінансування

•   Розробити і впровадити план залучення інвестицій для реализації найбільших проектів (будівництво нової четвертої лінії метро, будівництво і реконструкція транспортних розв’язок, шляхів, реалізація цільових програм: «Програма поводження з побутовими відходами в м.Києві на
2010-2015 рр.» і «Питна вода м.Києва на 2011-2020 рр.»)

Дії, що дають швидко досяжні результати

Ключові індикатори розвитку

Індикатор

Одиниця вимірювання

Поточне значення (2010)

Цільове значення

2015	2025

1. Зростання реального ВРП1

2. ВРП на душу населення2

%

тис. грн./душу.

5.7

61.9

-

164.0

6.5

401.9

3.	Кумулятивні прямі іноземні інвестиції на 1 жителя	тис. €/жит.	5.6	14.7	30.8	
4.	Капітальні інвестиції на рік	тис. грн./жит.	5.2	11.2	16.8	
5.	Частка доходів бюджету від надходжень окрім подохідного податку	
%	
40.5	мін.
43.0	мін.
43.0	

1. Поточне значення – середньорічне зростання за період 2004-2009 рр., цільове значення – середньорічне зростання до 2025 р.
2. Припущення: середньорічний дефлятор ВРП за період 2010-2025 рр. дорівнює 6.1%.

"Прогноз обсягу і структури валового регіонального продукту Києва за видами економічної діяльності на період з 2011 по 2025 рік"
Стислі висновки з дослідження Інституту економіки та прогнозування НАН України

1	Цілі дослідження

2	Методика дослідження

3	Висновки

Інститут економіки та прогнозування НАН України підготував дослідження для побудови прогнозу економічного розвитку міста до 2025 року і визначення точок зростання. Отримано прогноз обсягу і структури ВРП Києва у розрізі галузей.

Прогнозні значення ВРП та його структури були визначені на основі метода послідовного лінійного наближення з подальшим коригуванням на вплив факторів праці та капіталу.

Були розглянуті два сценарії – базовий (середньорічне зростання ВРП 6.9% 2010-25 рр.) та оптимістичний (середньорічне зростання ВРП 7.2% 2010-25 рр.)

Головний висновок – найбільшу перспективу для Києва має розвиток високотехнологічної складової економіки міста, що забезпечує високе зростання і зайнятість населення.
Точками зростання мають бути:
•	Інжиніринг та інформаційні технології
•	Точне машинобудування та електроніка
•	Фармацевтичне виробництво

•	Харчова промисловість
•	Наука, освіта і культура
•	Телекомунікації
•	Сфера торгівлі та обслуговування

Полученные прогнозные значения (базовый сценарий)

Полученные прогнозные значения

Среднее
107,2

(оптимистический сценарий)

Среднее значение:
106,9

значение:

Институт экономики и прогнозирования НАН Украины	17

Институт экономики и прогнозирования НАН Украины	18

1. Розрахунки і висновки Інституту економіки та прогнозування НАН України

Бачення майбутнього стану сектора

Доступна, надійна, зручна, мультимодальна транспортна система

Переваги
• Розвинуті усі види громадського транспорту
• Громадський транспорт досі є основним засобом пересування для більш ніж половини населення Києва
• Громадський транспорт є найбільш недорогим за співставлення з порівнянними містами

Недоліки
• Збудована переважно за радянського часу інфраструктура і більша частина рухомого складу потребують заміни
• Розвиток міста і зростання населення вичерпали пропускну спроможніть транспорту і інфраструктури
• Міські транспортні підприємства збиткові і непривабливі для інвестування

Основні факти і завдання стратегічного плану

Забезпечення доступності
Диспропорції в розвитку міста і будівництві транспортної інфраструктури після 1990-х рр., хронічно недостатнє інвестування призвели до вичерпання пропускної спроможності рухомого складу та інфраструктури – перевантаженості в години пік (див. Рис. 14), а часом до територіальної недоступності певних видів транспорту (метро територіально недоступне для
~20% населення міста - Деснянський і частина Голосіївського районів). Великі бізнес-центри в центрі міста не мають ¾ необхідних1 паркувальних місць.

завдання без участі приватного капіталу у різноманітних формах. Наприклад, ДПП може бути використано для будівництва нових ліній і станцій метро, тунелів і ліній швидкісного трамвая. Форма винятково приватного інвестування буде використана - для будівництва паркінгів.
Розвиток інших видів транспорту також дозволить розвантажити систему – (напр., очікується, що міська кільцева електричка розвантажить переходи між лініями метро на ~15%).
Рис. 14 Завантаженість транспорту та інфраструктури в години пік

Завантаженість транспорту знижуватиметься за
двома основними напрямками:

200%

Більше 100%

100%

Вагони метро

Трамвай

175%

Автобуси

Тролейбуси

175%

200%

Дороги

150%

• Заходи, що потребують значних капітальних витрат - будівництво потужностей інфраструктури, яких не вистачає (дорожня інфраструктура, лінії наземного транспорту, міської електрички, метрополітену, паркінги);
• Заходи, що потребують відносно незначних капітальних витрат і часто здійснюються за допомогою змін регуляцій - оптимізація
транспортних потоків (напр., вулиці з

100%

Станції метро

Переходи
метро

0%

114%

125%

120%

одностороннім рухом, вимога нічного завезення товарів до торгових точок, публічна експертиза наявності паркувальних місць при введенні нових об’єктів нерухомості в експлуатацію, примушення залишати автомобілі в паркінгах).
Місто здатне реалізувати проекти з оптимізації транспортних потоків власними силами. Але будівництво
інфраструктури, якої недостатньо – надскладне

Забезпечення надійності
Найяскравішим наслідком хронічної нестачі фінансування є високий ступінь зношеності інфраструктури та рухомого складу всіх видів громадського транспорту. Це погіршує його надійність і загрожує безпеці пасажирів (див. Рис.
15). Так, 80% вагонів і 40% ескалаторів метро використовуються понад термін корисної дії, підлягає списанню 51% автобусів, 33% тролейбусів, 82% трамваїв, 20% трамвайних колій і 19% кабелів. 85% дорожнього покриття потребує ремонту, 74% знаків – заміни. Ступінь зношеності
– це, певною мірою,

ДПП – державно-приватне партнерство
1. Норма -  5-8 машиномісць на 100 кв. м. площі – ДБН 360-92)  

(продовження)

показник якості системи управління транспортним підприємством. Підвищення надійності буде досягнуто шляхом розмежування операційних і стратегічних функцій між міською адміністрацією і міської управляючою компанією, а саме:
• КМДА сконцентрується на нормативному регулюванні (тарифи, загальні вимоги)
• Управляюча компанія – на управлінських питаннях (диспетчеризація, підтримка інфраструктури, детальні вимоги)
Рис. 15

Рис. 14
Аварійність у Києв - одна з найвищих

Аварійність у Києві - одна з найвищих
Кількість постраждалих на 1 км.дороги1

вираженні (вартість поїздки від погодинної заробітної плати) у співставленні з порівнянними містами. Наприклад, відносна вартість проїзду у метро – 10%, (Москва – 14%, Будапешт – 43%). Тільки 3 з 49 станцій метрополітену доступні для людей з фізичними обмеженнями, лише 40% рухомого складу автобусів і тролейбусів та тільки вагони швидкісного трамвая - з низькою
підлогою.
Поліпшення комфорту пасажирів буде досягнуто в такий спосіб:
• Покращення навігації (впровадження символьної або англомовної навігації в метро, обладнання зупинок наземного транспорту розкладом руху і картою)
• Ремонт і модернізація інфраструктури

3.2

3.0

2.3

1.6

1.2

Москва	СПб	Київ	Будапешт  Варшава	Прага	

1.2

(заміна 47% зупинок наземного транспорту, нанесення розмітки на 52% доріг, ремонт
80% підземних переходів)
Заходи з підвищення комфорту пасажирів

Покращення зручності для пасажирів Зручність транспорту в Києві не відповідає найкращим світовим стандартам, але громадський транспорт є найбільш недорогим у відносному

можуть бути здійснені силами міста і не є високо витратними.

Головні заходи і завдання цільових програм

•	Виокремити Управляючу компанію з КМДА (Реформувати систему управління транспортною системою)
•	Розробити транспортну схему міста
•	Збільшити доступність (будівництво 4-ї ліній) і пропускну спроможність (будівництво додаткових переходів і виходів на станціях) метрополітену
•	Модернізувати рухомий склад та інфраструктуру метро
•	Модернізувати рухомий склад та інфраструктуру наземного транспорту
•	Збільшити відношення площі доріг до площі міста до 6%
•	Збільшити охоплення автоматизованої системи керування дорожнім рухом
•	Оптимізувати транспортні потоки за допомогою заходів, що потребують відносно незначних витрат (див. приклади вище)
Дії, що дають швидко досяжні результати

Ключові індикатори розвитку

Індикатор

Одиниця вимір.

Поточне значення

Цільове значення

2015	2025

1. Довжина ліній гром. тансп. (Метро+Автоб+Трам+Трол)

2. Площа доріг / площа міста

3. Середня швидкість руху в години пік

4. Кількість поранених і загиблих / протяжність шляхів

5. Площа доріг, що по потребує ремонту

км/10,000 осіб

%

км / год осіб/ км
%

9.6

2

13

2.3

85

11.6

3

25

2.0

65

16.1

6

40

1.2

<15

1. Кількість постраждалих = кількість поранених + кількість загиблих, дані за 2009 р. Примітка: УК – управляюча компанія

Інженерна інфраструктура і комунальні послуги

Бачення майбутнього стану сектора

Надійна, якісна система забезпечення комунальними послугами

Переваги
•	Достатня забезпеченість теплогенеруючими потужностями
•	Відносно ефективне споживання електроенергії
•	Задовільна забезпеченість водопровідними мережами

Основні факти і завдання стратегічного плану
Збереження і підвищення ефективності використання
Споживання електрики зростає на 3% щорічно внаслідок введення в експлуатацію нових об’єктів нерухомості і збільшення кількості електроприладів у будинках та організаціях. Однак, поточне споживання електроенергії на душу населення в Києві найнижче у зіставленні порівнянними містами. Загальне споживання тепла на душу населення в Києві – на прийнятному рівні, але споживання води на одного жителя в Києві є найбільш неефективне –
86 куб. м. /люд/рік. Офіційні втрати води в мережах – 20% (див. Рис. 16)!
Втрати скорочуватимуться як за рахунок кращого обліку: встановлення будинкових і квартирних лічильників, створення лабораторій з пошуку втрат, так і зниження зношеності інфраструктури: заміни запірно-регулювальної арматури на

Недоліки
•	Критичне зношення інженерної інфраструктури
•	Вичерпання розподільчих потужностей (тепло, електроенергія, каналізаційні мережі), головним чином у зв’язку з інтенсивною забудовою міста
•	Значний дефіцит коштів для капітального ремонту та інвестицій у розвиток у власника інфраструктури – міста
•	Неефективна система управління житловим фондом, що не виконує своїх функцій

Забезпеченість електричними розподільчими (13.8 км / км. кв.) і каналізаційними мережами (3.1 км / км. кв.) вже відстає через диспропорцію між будівництвом інфраструктури і стрімким розвитком міста.
Підвищення забезпеченості інфраструктурою буде досягнуто за допомогою:
•	Створення стимулів для залучення приватних коштів у будівництво нової інфраструктури через механізм ДПП1 і жорсткого регулювання наявності комунікацій при введенні в експлуатацію нового об’єкту нерухомості
•	Примусова модернізація наявної інфраструктури (у разі порушення норм) за допомогою значного збільшення штрафних санкцій і перевірок на постійній основі
Рис. 17 Забезпеченість деякою інженерною інфраструктурою, км/1000 осіб

мережах, зниження кількості аварій мереж.
Рис. 16

9.4

9.2

9.0

7.9

4.2

3.3

Споживання води найбільш неефективне у Києві
Споживання води населенням, куб. м. / люд. / рік

Прага

3.6

Будап-т Варшава

СПб

Київ

Москва

41	47

59	71

81	86

Прага

2.0

Будап-т

1.5

Київ

1.4

СПб

1.2	1.0

Варшава Москва

Прага

Варшава Будапешт

СПб	Москва

Київ

3.0

Підвищення забезпеченості інфраструктурою

2.1	1.8

1.1

0.9	0.7

У той час як забезпеченість водопостачальними мережами (4.9 км / км. кв) і теплогенеруючими потужностями (3.7 ГКал-год./особу) перебуває на прийнятному рівні відносно порівнянних міст.

Прага

Будап-т

СПб

Варшава

Київ	Москва

1. ДЛП – Державно-приватне партнерство

Інженерна інфраструктура і комунальні послуги
(продовження)

Підвищення якості послуг
Стан інженерної інфраструктури в частині електроенергетики складний, а теплових мереж – дуже складний: тепломережі зношені на половину, що призводить до більше ніж 50 аварій на день (в середньому в опалювальний сезон). Кількість аварій зростає на ~6% на рік, часом їх супроводжують людські жертви (4 загиблих, 1 людина з тяжкими пораненнями у 2010 р.,), аварії завдають значної шкоди шляхове господарству міста.
Переважна частина проблем у сферах тепло та електропостачання пов’язана з хронічною нестачею капіталовкладень. Тариф на електроенергію покриває ~100% економічно обґрунтованих витрат на дистрибуцію (без інвестиційної складової), тариф на тепло – 53%. Оціночна потреба у фінансових ресурсах для реанімації теплового і модернізації енергетичного господарства –– 1,500 млн. євро і 220 млн. євро відповідно, середній термін робіт для покращення
– 15 років.
Ситуація буде покращена шляхом залучення значних капітальних вкладень в інфраструктуру через:
• Механізм ДПП1, з чіткою регламентацією зобов’язань інвестора і жорсткою системою тарифного регулювання, що стимулює
• Економії коштів внаслідок скорочення втрат

Стан водоканалізаційної інфраструктури загрожує екологічною катастрофою через повну зношеність міського колектора і переповненості Бортницької станції очищення стоків. На реанімацію і розвиток водоканалізаційного господарства необхідно ~1 млрд. євро. Поточний тариф покриває ~60% економічно обґрунтованих витрат, а міські програми практично не фінансувалися.
Ситуація буде покращена за допомогою залучення капітальних вкладень через механізм ДПП1 у водозабірні, очисні потужності та інженерні мережі.
Шоста частина житлового фонду зношена більше ніж на 40%. Третина ліфтів перебуває в аварійному стані, 1,000 ліфтів стають аварійними щороку. 73% будинків обслуговуються комунальними ЖЕКами, ефективність яких незадовільна.
Вихід зі становища – передача житлових будинків і прибудинкових територій в управління і обслуговування структурам, що забезпечують ефективність (наприклад, ОСББ2 ). Незважаючи на переваги і прозорість, ці структури не позбавлені наразі технічних складнощів і законодавчих недоліків, які будуть виправлені упродовж 2-3 років. Ринок управляючих структур буде розвинений для пропозиції якісних послуг з обслуговування житлового фонду і
прибудинкових територій.

Головні заходи і завдання цільових програм

•   Підготовка проекту і передача електричних і теплових розподільчих потужностей в ДПП1
•   Підготовка проекту та залучення коштів для модернізації водоканалізаційного господарства
•   Створення карти-плану підземних комунікацій
•   Приведення якості води до відповідності з нормами СанПіН, зниження нормативу споживання води з
330 л/ добу до 235 л/ добу
•   Модернізація потужностей з очищення каналізаційних стоків
•   Створення ресурсних центрів з питань реєстрації та управління ОСББ2
Дії, що дають швидко досяжні результати

Ключові індикатори розвитку

Індикатор

Одиниця вимір.

Поточне значення

Цільове значення

2015	2025

1. Ступінь зношеності електричних трансформаторних підстанцій

2. Ступінь зношеності тепломереж

3. Ступінь зношеності Деснянської і Дніпровської водозабірних ст-й

4. Забезпеченість мешканців житловою площею

5. Частина будинків, зношених більш ніж на 40%

%	41

%	52

%	75

м. кв. / жит.	21

%	16

25	<10

30	<15

45	<10

23	28

10	<5

1. ДПП – Державно-приватне партнерство
2. ОСББ – об’єднання співвласників багатоквартирного будинку

Бачення майбутнього стану сектора

Привабливий туристичний центр, що робить значний внесок в економіку міста

Переваги
•	Зручне географічне положення між Європою і Росією та іншими країнами СНД, а також вільний візовий режим
•	Привабливий для туризму ландшафт міста –
Дніпро та його набережні, пагорби, парки
•	Наявність культурно-історичних пам’ятників світового значення

Недоліки
•	Недостатня популяризація Києва за кордоном як туристичного центру
•	Обмежена пропозиція для туристів – надмірна концентрація на релігійних пам’ятках
•	Високі ціни на послуги за нижчої якості, ніж в інших містах Східної Європи

Основні факти і завдання стратегічного плану

Збільшення кількості туристів
Нині до Києва приїздить близько 1 млн. туристів
(як іноземних, так і з інших регіонів України), що

Рис. 18 Кількість в’їзних туристів (2009)

Млн. люд. на рік

значно менше показників інших міст Східної Європи (див. Рис. 17). При цьому Київ відстає і за темпами зростання кількості туристів: за період
2000-2008 рр. середньорічний приріст у Києві склав 5,3%, в той час як у Празі – 7,3%, а у Варшаві – 8,2%.
Реалізація стратегії розвитку туризму дозволить

6	5.4

4

2

0

4.9

4.0

3.4

1.8

1.0

збільшити середньорічні темпи зростання до 6,3%
і до 2025 року досягти показника в 2,6 млн.

Будапешт Санкт-
Петербург

Прага

Москва Варшава

Київ

туристів (див. Рис. 18).
Для досягнення цих цілей необхідна реалізація комплексної програми підвищення
туристичної привабливості Києва і просування його як туристичного центру:
•	Активна участь у 10 найкращих міжнародних туристичних ярмарках
•	Занесення Києва до реєстру туристичнх центрів найбільших сайтів для мандрівників і провідних міжнародних туроператорів
•	Проведення PR-заходів: організація прес- турів для іноземних журналістів, публікації у спеціалізованих виданнях тощо
•	Створення офіційного туристичного порталу з підтримкою іноземних мов

•	Проведення великих культурних заходів – фестивалів, виставок, бієннале сучасного мистецтва та ін.
•	MICE – створення умов для проведення ділових та корпоративних конференцій
За прикладом інших міст, нових туристів допоможе привабити реконструкція наявних і створення нових пам’яток – наприклад, будівництво великого парку розваг на берегах Дніпра.

Рис. 19  Прогноз зростання кількості туристів

Млн. люд. на рік

Значний потенціал приваблення туристів закладено в розвитку подієвого туризму:
•	Організація великих міжнародних спортивних заходів після Чемпіонату Європи з футболу
2012 р.

3

2
1,0 1,1 1,2
1

1,3 1,4

+6,3 %

1,5 1,6 1,7 1,8

1,9 2,0 2,1 2,2

2,3

2,5 2,6

0
10 11 12 13 14 15 16  17 18 19 20 21 22 23 24 25

Збільшення тривалості перебування туристів
Сьогодні середня тривалість перебування туристів у Києві складає 2,1 дня, що дещо нижче ніж у Будапешті (2,3) або Санкт-Петербурзі (2,8). Цільовий показник для Києва – повернення на рівень середини 2000-х рр., який складав 3 дні.
Для цього, в першу чергу, необхідно розробити і просувати тури з більшою тривалістю і більш насиченою програмою. Для туристів, які бажають самостійно організовувати свої поїздки, потрібно надати максимум інформації про місто та його пам’ятки - сьогодні на провідних сайтах для мандрівників кількість рекомендованих для відвідання місць у Києві у десять разів менша, ніж у Празі або Будапешті.

Вдосконалення туристичної інфраструктури
Одне з першочергових завдань для підвищення зручності перебування туристів у Києві –

Головні заходи і завдання цільових програм

•   Створення офіційного туристичного порталу

покращення інформаційного супроводу:
•	Створення туристичних інформаційних центрів і пунктів, установка інформаційних терміналів
•	Створення системи вказівників основних пам’яток і вулиць іноземними мовами
•	Створення аудіо екскурсій іноземними мовами
Сьогодні в готелях міста приблизно 10 тис. номерів, що достатньо для задоволення поточного попиту. Однак зростання числа туристів вимагатиме введення в експлуатацію 500-700 номерів щорічно і до 2025 р. число номерів має становити 18 тис. з урахуванням підвищення середнього коефіцієнту завантаженості з 33% до середньоєвропейського рівня 68%.
Сьогодні вартість проживання в готелях у Києві – одна з найвищих у Європі. Зростання числа готелів, а також обов’язкова сертифікація готелів на категорії комфортності дозволить знизити вартість і підвищити привабливість Києва для туристів.

•   Лістинг Києва в реєстрі ТОП-10 міжнародних сайтів для мандрівників і туристичних агентств
•   Лібералізація процедур узгодження туристичних маршрутів, у першу чергу автобусних
•   Створення системи туристичних інформаційних центрів, пунктів, стендів і терміналів
•   Розробка повноцінного туристичного бренда Києва
•   Введення "картки гостя"1
•   Будівництво 8 тис. готельних номерів
•   Створення координаційного органу для управління туристичною галуззю
•   Будівництво необхідних інфраструктурних об’єктів для проведення спортивних, культурних і ділових заходів, а також підтримка при їх проведенні

Дії, що дають швидко досяжні результати

Ключові індикатори розвитку

Одиниця

Поточне

Цільове значення

Індикатор

вимір.

значення	2015	2025

1. Кількість туристів

2. Середня тривалість перебування

3. Кількість номерів у готелях

4. Середньорічне завантаження номерного фонду

5. Частка доходів від туризму в ВРП

млн. осіб. днів
тис. од.

%

%

1

2,1

10

33

0,7

1,5

3

13

56

2,5

2,6

3

18

68

мін. 2,5

1. Картка, заплативши за яку фіксовану вартість, турист зможе відвідати безкоштовно або зі знижкою основні туристичні об’єкти міста

Бачення майбутнього стану сектора

Доступна, якісна та ефективна система охорони здоров’я, скерована на збереження і відновлення здоров’я і продовження активного довголіття киян

Переваги
•	Широке охоплення населення закладами охорони здоров’я і медперсоналом
•	Достатньо висока кваліфікація медичних кадрів (за окремими спеціальностями)
•	Наявність кількох великих багатопрофільних державних і приватних медичних центрів високого рівня

Основні факти і завдання стратегічного плану
Розвиток профілактики захворювань і пропаганда здорового способу життя (ЗСЖ)
У структурі смертності киян переважають серцево- судинні захворювання – ті, які, згідно з міжнародною практикою, можуть бути суттєво скорочені в середньо- та довготерміновій перспективі за реалізації програм профілактики і ЗСЖ.

Рис. 20  Структура смертності за окремими захворюваннями1

		6%		2%		7%		5%		9%			
	20%		
33%		
33%		

72%						
			
55%		
52%		

7%
Органи дихання Органи травлення Новоутворення
Серцево-судинні

Недоліки
•	Нерозвинений напрямок профілактики і просування здорового способу життя
•	Недостатньо розвинута система первинної меддопомоги, гострий дефіцит кадрів ПМСД
•	малоефективне використання ресурсів, фінансування не прив’язано до обсягу і якості роботи закладів
•	Низька якість інфраструктури, застарілі будівлі та обладнання
•	Висока частка приватних видатків, відсутність механізмів солідарного фінансування
•	Малоефективні механізми контролю якості роботи медзакладів і медперсоналу

Розвиток профілактики і поширення ЗСЖ мають відбуватися в таких напрямках:
• Зміцнення репродуктивного здоров’я і розвиток дитячого здоров’я
• Пропаганда ЗСЖ (відмова від шкідливих звичок, фізична  активність, раціональне харчування)
• Створення інфраструктури ЗСЖ
• Профілактика серцево-судинних, онкологічних та інфекційних захворювань, травматизму.

Підвищення ефективності використання ресурсів системи охорони здоров’я Забезпеченість Києва медичним персоналом і ліжками стаціонарів одна з найвищих серед порівнянних міст.

Київ

Прага

Варшава

Рис. 21 Забезпеченість стаціонарами4

Рис. 22  Забезпеченість медперсоналом

Поширеність ішемічної хвороби серця в Києві

структурі видатків  київських домогосподарств видатки на тютюн та алкоголь мають таку ж частку як і приватні витрати на охорону здоров’я, або ж у

інфраструктури – бігових і велосипедних доріжок, спортивних майданчиків, доступних басейнів і спортзалів.

Київ2

Будапешт

	11	
		
	11	
		
	10		
		
	10		
		
	8		
		
	6		

Москва С.-Петербург Прага Варшава

1000 осіб

20

22

19

19

20

13

1. Загальна смертність 2009 від усіх причин за винятком інфекційних захворювань і зовнішніх причин
2. Включаючи всі заклади на території Києва  3. Лікарів і середнього персоналу  4. 2009 р.

Разом з наявною системою кошторисного фінансування потужностей ЛПЗ, низьким рівнем використання потужностей (по багатьох профілях кількість днів роботи ліжка складає 250-300 днів на рік), і тривалими періодами перебування в стаціонарі (в середньому по Києву 12,0 днів проти
8,6 по ЄС), це покладає на охорону здоров’я значне фінансове навантаження, яке можна оптимізувати.
За оцінками, на первинну допомогу в Києві виділяється ~8-10% фінансування галузі, тоді як у провідних системах охорони здоров’я 20-40%.

Підвищення ефективності системи відбуватиметься за такими напрямками:
•  Пріоритетний розвиток первинної допомоги
•  Реструктуризація ліжкового фонду стаціонарів, виокремлення непрофільної діяльності
•  Обмеження надлишкового використання послуг вторинної і швидкої допомоги
•  Впровадження договірних механізмів фінансування і зміна статусу ЛПЗ
•  Економічна мотивація менеджерів і лікувального персоналу ЛПЗ підвищувати ефективність та якість роботи

Головні заходи і завдання цільових програм

Підвищення доступності меддопомоги
Київ менше забезпечений амбулаторно- поліклінічними закладами, ніж порівнянні міста. Але при цьому наявні потужності використовуються лише на 70-85% у центральних районах, і на 120-130% - у периферійних районах.
Відсутність механізмів солідарного фінансування і значна частка приватних видатків домогосподарств (за оцінками, до 40% загальних видатків), роблять меддопомогу (особливо медикаменти) фінансово недоступною для деяких категорій мешканців, що її потребують.
Основні напрямки підвищення доступності:
•  Розвиток мережі амбулаторій сімейного типу
(насамперед у периферійних районах)
•  Підвищення потужності стаціонарів дефіцитних профілів
•  Розвиток каналів фінансування на принципах страхування (лікарняні каси)
•  Зниження/контроль вартості медикаментів

Підвищення якості меддопомоги шляхом:
•  Впровадження стандартів меддопомоги та механізмів/індикаторів контролю якості
•  Інформатизації охорони здоров’я
•  Оплата праці, що стимулює якість

•  Програма пропаганди здорового способу життя, розвиток інфраструктури ЗСЖ, центрів здоров’я
•  Перехід на фінансування закладів на договірній основі з «поособовою» оплатою в ПМСД і "за послугу" на вторинному рівні (за клініко-діагностичними групами у стаціонарній меддопомозі)
•  Створення і комплектування обладнанням мережі амбулаторій сімейної медицини
•  Укрупнення і спеціалізація лікарень і лабораторій для підвищення якості та зниження витрат
•  Реструктуризація ліжкового фонду стаціонарів, виокремлення непрофільної діяльності (забезпечення харчуванням, послуги пралень та прибирання и т.п.)
•  Розвиток механізмів солідарного фінансування (лікарняні каси, обов’язкове страхування)
•  Реалізація заходів з підвищення вартісної доступності медикаментів
•  Впровадження стандартів та індикаторів якості процесів і результатів меддопомоги
•  Зміна статусу та підвищення автономності ЛПЗ, впровадження стимулів до системи оплати праці

Дії, що дають швидко досяжні результати

Ключові індикатори розвитку

Індикатор

Одиниця вимір.

Поточне значення1

Цільове значення

2015	2025

1.  Середня очікувана тривалість життя

2.  Смертність у працездатному віці

3.  Частка видатків на первинну допомогу в загальних видатках на охорону здоров’я

4.  Впровадження договірних відносин, зміна підходу до фінансування

5.  Середня кількість днів роботи ліжка стаціонарів на рік
1. 2009 р.

років вип./1000 жит.
%
так/ні днів

72.7

3.7

8-10

ні

297

74.4

3.2

18-20

так

310

79.8

2.6

20-30

так

330

Бачення майбутнього стану сектора

Високоякісна, доступна і затребувана освіта

Переваги
•	Розвинена система освіти та інфраструктури навчальних закладів (крім дошкільних НЗ)
•	Широке охоплення середньою освітою учнів шкільного віку
•	Доступність безкоштовної освіти у навчальних закладах
•	Забезпечення робітничими професіями та спеціальностями системою професійно- технічної освіти

Недоліки
•	Недостатність освітньої інфраструктури для дошкільних НЗ
•	Недостатність матеріально-технічної бази
•	Відсутність вичерпних оцінок якості освіти та участі в міжнародних моніторингових дослідженнях
•	Незадовільний соціальний статус педагогічних працівників
•	Використання потужностей деяких навчальних закладів не за призначенням

Основні факти та завдання стратегічного плану

Доступність освіти

Рис. 23
Охоплення дошкільною освітою1

Прага Будапешт Варшава СПб
Київ	64%
Москва

Рис. 24
Охоплення шкільною освітою2
Київ	99%
Прага
Варшава СПб Будапешт Москва

0%	50%

100%

Рис. 25
Коефіціент використання місць у дитячих садках, %3		Рис. 26
Завантаженість шкіл
I-III ступенів, індекс4	

СПб
Київ	107%
Варшава Москва Будапешт

0	50	100    150		Москва СПб Прага
Київ	4,848
Варшава
Будапешт

0	20,000	

0%	50%

Київ – освітній центр України, у місті працює близько 70 ВНЗ. За концентрацією учнів усіх рівнів на 1 тис. люд. населення (308 учнів на 1 тис. люд. населення) Київ перевершує порівнянні міста з ЦСЄ.

Охоплення середньою освітою в Києві – одне з найвищих серед порівнянних міст (99%), дошкільна освіта відстає з охопленням 64%. Для збільшення доступності освіти необхідно в першу чергу забезпечити НЗ Києва достатньою кількістю педагогічних кадрів.

Забезпеченість інфраструктурою
Забезпеченість освітньою інфраструктурою в Києві нерівномірна. В той час як із забезпеченістю школами в місті явних проблем не спостерігається (школи завантажені на рівні порівнянних міст з ЦСЄ), дитячі садки в Києві значно перевантажені,
у тому числі більше, ніж у Москві.

Так, співвідношення кількості учнів ДНЗ до кількості місць у ДНЗ для Києва складає 107%, а співвідношення кількості місць у ДНЗ до числа дітей віку 2-6 років складає лише 69%. Позитивна динаміка народжуваності в Києві робить питання забезпеченості населення дитсадками критично важливим і таким, що потребує негайного розв’язання. Головним заходом у частині покращення забезпеченості освітньою інфраструктурою є будівництво додаткових ДНЗ.

Якість освіти
Якість освітньої інфраструктури Києва – в цілому задовільна, але є проблемні місця.

При цьому, якість освіти в місті падає, бо ключовий фактор якості – персонал – слабко мотивований.

1. Кількість місць у дошкільних НЗ/дітей 2-6 років. 2. Кількість учнів шкіл і професійних НЗ/дітей 6-18 років, люд.
3. Чисельність учнів/кількість місць, люд. 4. Індекс завантаженості шкіл – кількість учнів/кількість учителів/кількість шкіл. НЗ – навчальні заклади, ДНЗ – дошкільні навчальні заклади.

100%

1:19

100%

~30%

~20%

~50%

100%

+	-
Шкіл комп'ютеризовано (2010)
1 комп'ютер на 19 школярів (2010)
Усі школи мають вихід в Інтернет, але за технологією «dial-up» (2010)
168 шкіл мають високошвидкісний вихід в Інтернет (2010)
101 школа має електронні бібліотеки
(2010)
Близько 1/2 підручників вимушено фінансується батьками (купували за свої гроші і платили за користування)
100% забезпечення автоматизованими робочими місцями бібліотекаря

Таким чином, для поліпшення якості освіти потрібне підвищення зарплати учителів і ремонт наявних об'єктів освітньої інфраструктури.

Актуальність послуги освіти
Серед навчальних закладів, підвідомчих місту, з ринком праці безпосередньо пов'язані професійні НЗ. Структура наявних спеціальностей професійних НЗ відповідає попиту на ці, переважно робітничі, спеціальності. Водночас, є розрив між запитами ринку на неробітничі спеціальності та спеціалізацією випускників - бракує випускників для роботи у сфері послуг. Для вирішення цієї проблеми місто ініціюватиме створення центрів професійно-технічної освіти, зокрема, для потреб галузей туризму, готельного та ресторанного господарства.

Середня зарплата вчителів у Києві одна з найменших і становить 74% від середньої зарплати по місту. Низька компенсація призводить до падіння престижу педагогічної спеціальності та низької якості освіти. У результаті педагогічного персоналу не вистачає, переважає висока плинність (12-18% на рік) і старіння (23% учителів
- пенсіонери, які працюють).

Інші проблеми з актуальністю освіти стосуються освітніх програм, які акцентують увагу на кількості, а не якості засвоєння матеріалу. Крім того, якість навчальних посібників низька. Місто підвищуватиме відповідність освіти запитам суспільства за допомогою реалізації програми "Київський підручник" з написання додаткових і альтернативних навчальних посібників.

Головні заходи та завдання цільових програм
•	Забезпечити НЗ достатньою кількістю педагогічних кадрів
•	Побудувати 15 тис. місць у ДНЗ (70 ДНЗ)
•	Підвищити мотивацію педагогічного персоналу збільшенням рівня зарплати
•	Реалізувати проект "Київський підручник"
•	Створити 4 центри професійно-технічної освіти

Дії, що дають швидко досяжні результати

Ключові індикатори розвитку

Індикатор

Одиниця вимірю- вання

Поточне значення (2010)

Цільове значення

2015	2025

1. Діти ДНЗ/педагоги Учні ЗНЗ/учитель Учні ПТУ/педагоги

2. Кількість дітей у ДНЗ/місць у ДУЗ, (%)
3. Заробітна плата вчителя / середня заробітна плата
4. Коефіцієнт плинності педагогічного персоналу
5. Кількість НЗ, що потребують капітального ремонту
6. Частка працевлаштованих випускників ПТ НЗ

осіб/1 ос. осіб/1 ос. осіб/1 ос.

%
%

%

од.

%

9
10
21

107
74

12

377

87

9
10
20

100
91

6

200

93

7
8
18

92
100

3

40

95

Бачення майбутнього стану сектору

Сталий розвиток і зниження впливу на навколишнє середовище

Переваги
•	Рівень викидів речовин, що забруднюють атмосферу, – найменший серед порівнянних міст
•	Рівень викидів СО2 – найменший серед порівнянних міст
•	Рівень генерації сміття низький

Недоліки
•	Спадок із нефункціонуючих/занедбаних екологічно небезпечних об'єктів у межах міста
•	Застарілі основні фонди функціонуючих екологічно небезпечних підприємств
•	Виснаженість і брак санітарних полігонів із утилізації твердих побутових відходів (ТПВ)

Основні факти та завдання стратегічного плану

Зниження впливу на навколишнє середовище

Рис. 27 Викиди речовин-	Рис. 28 Викиди СО2 на	
забруднювачів атмосфе-
ри, на рік, т / км. кв., 20091	рік,  т / 1 км. кв., 2009	

Москва

Прага
Будапешт

Київ	331

0	1000	2,000	
Москва

Прага
СПб

Київ	13,313

0	100,000	

Київ – одне з найменш забруднених міст за обсягом концентрації шкідливих речовин серед порівнянних столиць ЦСЄ. Серед забруднюючих речовин переважають оксиди вуглецю (65%). Основне джерело забруднення – автомобільний транспорт (82%), за ним ідуть електростанції (<14%). Викиди шкідливих речовин в атмосферу зростають на 6% щорічно.

Викиди СО2 у Києві також найменші серед групи порівнянних міст, але стрімко зростають – на 7% щорічно.

З метою зменшення впливу діяльності людини на навколишнє середовище та зниження рівня викидів, стратегія Києва передбачає ряд заходів
зі зниження забруднення атмосферного повітря, водних об'єктів і питної води, охорони ґрунтів.

Зменшення забруднення територій і зниження обсягів генерації ТПВ

У Києві досі залишаються об'єкти, украй небезпечні для життя та здоров'я людей і екології. Це, зокрема, завод "Радикал", ССЗ "Енергія",
ТЕЦ-5, ТЕЦ-6, ЗАТ "Екостандарт", ДП "Захід", завод "Радон", Дніпровська та Деснянська водопровідні станції, Полігон ТПВ №5. Стратегія Києва передбачає санацію територій найбільш екологічно небезпечних підприємств.

Відносний обсяг генерації та концентрації сміття у Києві – один із найменших. Водночас, у Києві вторинно переробляється усього 5% ТПВ, значно менше, ніж у Варшаві та Празі, а решта 95% знищується. Більша частина сміття у Києві утилізується шляхом поховання на полігонах, ємності яких вичерпано.

1. Забруднення шкідливими речовинами атмосфери без СО2, але включаючи SO2, NO2, оксиди азоту, СО, СН4, неметанові легкі органічні сполуки, сажу

Рис. 29
Генерація ТПВ на день на 1 люд., кг1

Москва Варшава Прага
Київ	1.5

Рис. 30
Утилізації сміття за способами,%1

100%

50%

0%

81%

Перехід економіки на світові еколого-
економічні стандарти

Перехід економіки на світові еколого-економічні політики міста й дозволить запобігти подальшому

СПб

Київ Моск. СПб Варш.Прага

Відповідно, стратегія Києва націлена на

0	1	2	3	4

Рециклінг

Знищення

створення організаційних, адміністративних і

Стратегія розвитку Києва передбачає:
1.   Регуляторне створення стимулів для обмеження поховання сміття на полігонах і перехід до переробки за допомогою спалювання та вторинної переробки
2.   Залучення приватного капіталу для будівництва переробних потужностей, надання послуг збору та вивозу
3.   Фокусування міста на функціях стимулювання й обмеження гравців на ринку збору, вивезення та переробки сміття
Головні заходи та завдання цільових програм:

економічних умов для екологізації виробництва таким чином, щоб у результаті збільшити частку підприємств усіх форм власності, які працюють відповідно до стандартів екологічного та соціального управління (ISO 14000, EMAS), а також збільшити частку продукції, що відповідає стандартам ISO.

•	Створити системи контролю над станом атмосфери
•	Переобладнати: водопровідні насосні станції; Бортницьку станцію аерації; каналізаційні системи; очисні споруди зливових вод
•	Провести санацію територій підприємств, які зазнають забруднення, забезпечити вивіз за територію Києва шкідливих речовин
•	Створити умови для залучення приватних інвесторів у будівництво й обладнання сортувальних станцій
•	Створити умови для залучення інвестицій у будівництво сміттєпереробних заводів

Дії, що дають швидко досяжні результати

Ключові індикатори розвитку

Індикатор

Одиниця вимірю- вання

Поточне значення (2010)

Цільове значення

2015	2025

1. Викиди речовин, що забруднюють атмосферу

2. Частка переобладнаних систем екологічно небезпечних каналізаційних та очисних споруд

3. Відсоток регенерованих забруднених територій

4. Частка вторинної переробки ТПВ

5. Частка підприємств, які використовують процедури екологічного і соціального управління (ISO 14000, EMAS)

6. Забезпеченість зеленими зонами загального користування
1. Тверді побутові відходи у 2009 р.

тн/кв.км/рік

%

%

%.

%

м2/люд.

333

15

0

5

4

16

275

45

60

20

45

18

250

75

100

40

50

20

Бачення майбутнього стану сектору

Привабливий ринок праці з рівними можливостями як для чоловіків, так і для жінок

Переваги
•	Безробіття нижче, ніж у середньому по країні
•	Середня заробітна плата на 50-60%
вища, ніж по країні (2010 року – на 53%)
•	Освічена та кваліфікована робоча сила

Недоліки
•	Київ програє за рівнем зайнятості та зарплатою порівнянним містам із ЦСЄ
•	У низці ключових для економіки міста секторів Київ програє за продуктивністю праці порівнянним містам із ЦСЄ
•	Недостатньо молода робоча сила (вікова група 15-35 років становить 38% від усіх найманих співробітників)

Основні факти та завдання стратегічного плану

Підвищення зайнятості

Рис. 31
Рівень безробіття

Рис. 33
Номінальна середня	Рис. 34
Середня місячна	
місячна зарплата, €	зарплата у 2009, €	

332	315
300

200	164	234

100	Київ
Україна
0
2004	2006	2008	2010	
Прага Варшава Будапешт

СПб
Київ	291

0	1,000	2,000	

Рис. 32 Рівень без-
робіття, 2009

Створення умов для зростання заробітної плати

15%

10%

5%

0%

Київ
Україна

Київ	6.5%

Будапешт Прага Варшава СПб Москва

2000 2002 2004 2006 2008 2010

0%	5%

10%

Київ має значно менший рівень безробіття у порівнянні з Україною в цілому. Дані статистики підтверджують, що це довгострокова тенденція, обумовлена особливим статусом Києва як столиці та центру країни.

При цьому, безробіття в Києві вище, ніж у середньому по групі порівнянних міст – столиць ЦСЄ. Тому однією зі стратегічних цілей розвитку міста до 2025 року є підвищення рівня зайнятості його мешканців.

Середня заробітна плата у Києві стабільно на 50-
60% вища, ніж по країні, тоді як у порівнянні з іншими столицями ЦСЄ за цим показником Київ суттєво поступається. Стратегія розвитку міста до
2025 року відводить важливу роль підвищенню привабливості ринку праці та заходам, які стимулюють зростання заробітних плат.

Оскільки в умовах ринкової економіки рівень зарплат визначається на основі балансу попиту на робочу силу та її пропозиції, ключовими заходами у цій сфері місто бачить розвиток економічної бази для створення додаткового попиту на робочу силу, а також підвищення її кваліфікації.

Бачення майбутнього стану сектору

Підвищення безпеки та соціального захисту населення

Переваги
•	Наявність державного пенсійного забезпечення
•	Наявність інфраструктури для інвалідів- дорослих, інвалідів-дітей, центру обліку осіб без ПММ1
•	Відносно низький рівень злочинності

Недоліки
•	Значне розшарування населення за доходами
•	Брак потужностей інфраструктури з піклування про інвалідів-дорослих психоневрологічного профілю, з піклування про осіб без ПММ
•	Зношеність інфраструктури з піклування про інвалідів-дорослих, інвалідів-дітей
•	Неефективне адміністрування пільг, відсутність адресності
•	Виражена проблема молодіжної злочинності та злочинності серед неповнолітніх

Основні факти та завдання стратегічного плану

Зменшення соціальної нерівності
Рис.36
Розподіл домогосподарств (із 3 осіб)
за сукупними грошовими доходами3, %

до 900	0%

Забезпеченість соціальною інфраструктурою Незважаючи на наявність базової соціальної інфраструктури, у Києві гостро бракує установ із піклування про осіб із психоневрологічними хворобами.
Психоневрологічні інтернати для дорослих

900-1440	1%  Офіційний прожитко-	2%
2

1440-1980	4%

вий мінімум

20%

1980-2520	10%
2520-3060	9%
3060-3600	12%
3600-4140	12%
4140-4680	10%
4680-5220	8%
5220-5760	7%

Реальний прожитковий мінімум

4

1605

98%

263

Будинки-інтернати
Місць у будинках-інтернатах Використання потужності будинків- інтернатів психоневрологічного профілю
На черзі на поселення

понад 5760	28%

Аналогічна ситуація і з інфраструктурою для

0%	10%

20%

30%

піклування про осіб без ПММ. У той час як наявні три установи такого профілю розраховані на 485

Київ - місто зі значним рівнем розшарування
населення за доходами, причому доходи п'ятої частини киян менші від реального прожиткового мінімуму. Основна категорія незаможних – пенсіонери, які складають 93% киян із доходами, нижчими від реального прожиткового мінімуму.

Важливим завданням стратегії розвитку Києва є забезпечення соціального захисту цієї групи населення, а також планування територіального розвитку міста таким чином, щоб зменшити соціальне розшарування.

місць, оцінкове число осіб без ПММ як мінімум утричі більше.

Стратегія Києва передбачає створення нових потужностей соціальної інфраструктури для забезпечення потреб міста, а також заходи для соціальної інтеграції осіб без ПММ.

1. Без певного місця мешкання 2. Реальний прожитковий мінімум на родину із трьох осіб, розрахований ІАЦ ОРПС - 2829 грн. на 31.10.2008 р.  3. 2008 рік

Зниження злочинності
Київ є одним із найбільш безпечних міст серед порівнянних столиць ЦСЄ, рівень зареєстрованої злочинності в Києві найнижчий у групі порівняння. Основна частина злочинів – не проти особи, більше 50% усіх злочинів
спрямовані на крадіжку власності.

При цьому, існує проблема молодіжної злочинності - більша частина злочинів скоюється молоддю (61% засуджених – особи у віці від 18 до 30 років). На цю вікову категорію припадає більше 80% усіх скоєних пограбувань
і розбоїв, 50% тяжких злочинів.

З метою зниження в місті рівня злочинності

Рис. 37
Кількість зареєстрованих злочинів на 1000 осіб1

Рис. 38
Структура засуджених за віком, %1

стратегією Києва передбачено розробку комплексної програми профілактики правопорушень "Безпечне місто".

40%

Прага	30%
Варшава

34%

27%

34%

Москва
СПб
Київ	12.8

20%

10%	5%

0%

0	20

40    60    80

30 і старше

25–29 18–24 14–17

Вік, років

Головні заходи та завдання цільових програм
•	На базі санаторію ім. Першого Травня в Пущі-Водиці збудувати психоневрологічний інтернат
•	на 300 місць
•	Створити можливості для зайнятості осіб без ПММ
•	Ввести фінансування містом відновлення документів для осіб без ПММ
•	Розробити комплексну програму профілактики правопорушень у Києві "Безпечне місто"

Дії, що дають швидко досяжні результати

Ключові індикатори розвитку

Індикатор

Одиниця вимірю- вання

Поточне значення (2010)

Цільове значення

2015	2025

1. Коефіцієнт Джині (коефіцієнт від 0 до 1)

2. Кількість робочих місць для осіб без ПММ

3. Загальна кількість осіб без ПММ до числа місць у закладах для перебування осіб без ПММ (%)

4. Кількість зареєстрованих злочинів на 1000 мешканців

1 Дані за 2009 р.

-

од.

%

од.

0.41

0

230

12.8

0.38

200

150

11.0

0.33

500

100

8.5